Справа №295/12967/25
Категорія 35
2/295/1503/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі: 
Головуючої судді Біднини О.В., 
за участі секретаря судового засідання Мотінової А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з указаним позовом про стягнення з відповідачів по 1/2 частини боргуза спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі по 32 253,85 грн. з кожного та по 1/2 частину витрат на оплату судового збору у сумі по 1 514,00 грн. з кожного. В обґрунтування своїх вимог підприємство зазначає, що квартира АДРЕСА_1 , згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2025, належить на праві спільної часткової власності відповідачам, розмір часток кожного з відповідачів становить по 1/2. Квартира АДРЕСА_1 , співвласниками якої є відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає позивач. Із 01.12.2011 року по 01.09.2025 року відповідачі не сплачують у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 64 507,70 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів відповідно до частки кожного співвласника у спільному майні, а також судовий збір. 
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляли.
Відповідач ОСОБА_1 направила до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить їй та чоловікові на праві спільної сумісної власності та забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, котрі надає позивач. Вказує, що внаслідок певних сімейних обставин не сплачували у повному обсязі за надані послуги, а тому могла виникнути певна заборгованість, просить застосувати строк позовної давності, а також визначити окрему суму боргу для кожного з боржників.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 забезпечується послугами з централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №442680153 від 09.09.2025, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в розмірі по 1/2 частці (а.с. 3-4).
З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2014 між КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради та ОСОБА_2 був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5-6).
Заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії по указаній квартирі за період із 01.12.2011 року по 01.09.2025 року, складає 64 507,70 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 7-9).
Згідно зі статтею 162 Житлового кодексу України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положення п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.
За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. 
Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (п.18 Правил).
Пунктом 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.
Зобов`язання, згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
У силу статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. 
Згідно із ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. 
Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 317 ЦК України визначено, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).
Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Як вбачається зі змісту частини першої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Відтак, тлумачення вищезазначеної норми дає підстави для висновку, що законодавець чітко пов`язав переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта, тобто боржника, які свідчать про визнання боргу. Вищенаведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у змісті постанови від 14 лютого 2018 року в справі № 161/15679/15-ц (провадження № 61-765св18).
Матеріали справи містять розрахунок заборгованості (а.с. 7-9) за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії, згідно з яким відповідачем (-ами) періодично сплачувалась заборгованість за надані послуги. Указане підтверджується даними з графи «Оплата», де останній платіж внесено в червні 2019 року в сумі 1000,00 грн. Вчинені відповідачем (-ами)дії щодо сплати заборгованості можуть свідчити про визнання ним(-и) боргу. З урахуванням вищезазначеного суд дійшов до висновку, що внаслідок періодичної сплати відповідачем (-ами) у період з грудня 2011 по червень 2019 року заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії відбулось переривання позовної давності.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (включаючи загальну позовну давність тривалістю у три роки).
Постановою Кабінету Міністрів України від 27червня 2023року №651«Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» карантин з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України скасовано.
Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року (набрали чинності відповідні зміни до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) до 30 червня 2023 року.
Водночас, Указом Президента України від 24лютого 2022року №64/2022 в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та діяв на момент звернення позивачем до суду із позовом.
Крім того, за приписами п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Законів України від 15 березня 2022 року №2120-IX та від 08листопада 2023 року №3450-IX у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Підсумовуючи, якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану. Аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 02 липня 2025 року в справі № 903/602/24 та постанові Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 461/3008/24.
Таким чином, з урахуванням дати звернення позивача до суду (17 вересня 2025 року), суд дійшов висновку про те, що позовна давність щодо вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії не спливла. 
Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 , співвласниками якої є ОСОБА_1 ОСОБА_2 , забезпечується послугами централізованого опалення, котрі надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, однак відповідачі порушують свій обов`язок щодо оплати наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з них на користь позивача заборгованість в сумі 64 507,70 грн. пропорційно розміру їх часток у власності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі 32 253,85 грн. та 1/2 частину витрат на оплату судового збору у сумі 1 514,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі 32 253,85 грн. та 1/2 частину витрат на оплату судового збору у сумі 1 514,00 грн.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, адреса: м. Житомир, вул. Київська, 48, код ЄДРПОУ 35343771.
Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя:             О.В. Біднина