Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/2189/26
Провадження № 2/711/1762/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М. 
при секретарі Півень С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГАГАРІНА 39» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій, -
в с т а н о в и в :

Позивач – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГАГАРІНА 39», в особі представника – адвоката Савости Сергія Васильовича, звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири, площею 35,2 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 . ОСББ «Гагаріна 39» здійснює утримання вказаного будинку шляхом самозабезпечення. Так, рішеннями загальних зборів ОСББ «Гагаріна 39» затверджено: одноразовий цільовий внесок на капітальний ремонт; внески на утримання будинку та прибудинкової території; одноразовий цільовий внесок на капітальний ремонт-утеплення будинку; внесок на капітальний ремонт ліфтів.
Позивач вказує, що відповідно до вказаних рішень загальних зборів, відповідач із розрахунку тарифу до кількості квадратних метрів квартири, мав сплачувати за утримання будинку та прибудинкової території 133,76 грн. щомісяця (35,2 кв.м.*3,80 грн.), а починаючи з березня 2019 року по лютий 2020 року включно - 154,88 грн. щомісяця (35,2кв.м.*4,40 грн.), починаючи з березня 2020 року по травень 2024 року включно - 176грн. щомісяця (35,2 кв.м.*5,00 грн.), починаючи з червня 2024 року по даний час - 246,40грн. щомісяця (35,2 кв.м.*6,80 грн.).
Разом з тим, відповідач не сплачує кошти у повному обсязі. Так, внесків з утримання прибудинкової території нараховано відповідачу на загальну суму 18 592,64 грн., проте останній сплатив лише 4 738,57 грн., відтак заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території складає 13 995,60 грн.
Також, відповідач мав сплатити цільовий внесок на капітальний ремонт-утеплення будинку з 1 кімнатних квартир у розмірі 3 650 грн., проте сплатив лише 2 577 грн. та внесок на капітальний ремонт ліфтів у розмірі 457,60 грн., однак не сплатив його, внаслідок чого заборгованість відповідача за цільовими внесками складає 1530,60 грн. 
Позивач вказує, що на відповідача, як на співвласника багатоквартирного будинку, покладені обов`язки з виконання рішень статутних органів ОСББ «Гагаріна 39», а також обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, як це визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статутом ОСББ «Гагаріна 39».
Таким чином, відповідач відповідно до вказаних рішень загальних зборів має борг перед ОСББ з оплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за вказаний період у розмірі 13 995,60 грн., цільового внеску на капітальний ремонт-утеплення будинку у розмірі 1 073 грн., та внеску на капітальний ремонт ліфтів у розмірі 457,60 грн.
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг зі оплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у розмірі 13995,60 грн., борг з цільового внеску на утеплення будинку у розмірі 1 073 грн. та борг з цільового внеску на капітальний ремонт ліфтів у розмірі 457,60 грн., а всього 15526,20 грн. Також, просить стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу.
Письмові відзиви проти позову від відповідача на адресу суду не надходили. 
11.03.2026 року судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
01.04.2026р. представник позивача – адвокат Савоста С.В. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Судовий виклик надсилався відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, однак, адресована відповідачу кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою, що в контексті положень п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі – ЦПК), суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином. Разом з тим, інформацію про розгляд даної справи судом та про виклик відповідача до суду було розміщено на веб-порталі «Судова влада». Таким чином, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився у судове засідання з розгляду справи.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної часткової власності (3/4 частини) належить квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 35,2 кв.м. та житловою площею 17,2 кв.м. /а.с. 20/.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.
26.10.2015 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було здійснено державну реєстрацію створення ОСББ «ГАГАРІНА 39», реєстраційний №10000000498824 (код ЄДРПОУ 40082644). 
Таким чином управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_3 , шляхом самозабезпечення, здійснює позивач.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Протоколом №7 загальних зборів ОСББ «Гагаріна 39» №7 від 10.04.2016 року затверджено одноразовий цільовий внесок на капітальний ремонт з 1 кімнатних квартир у розмірі 270 грн. /а.с. 21-22/.
Протоколом загальних зборів ОСББ «Гагаріна 39» №15 від 19.02.2017 року затверджено внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3,80 грн. за 1 м.кв. для співвласників 2-10 поверхів будинку, та 3,48 грн. за 1 м.кв. – для співвласників 1 поверху будинку АДРЕСА_3 /а.с. 23-25/. Цим же рішенням загальних зборів ОСББ «Гагаріна 39» від 19.02.2017 року затверджено одноразовий цільовий внесок на капітальний ремонт-утеплення будинку з 1 кімнатних квартир у розмірі 3 650 грн. та визначено строк сплати до 31.12.2017 року.
Протоколом загальних зборів ОСББ «Гагаріна 39» №18/1 від 25.02.2018 року затверджено внески на утримання будинку та прибудинкової території на 2018 рік у розмірі 3,80 грн. за 1 м.кв. для співвласників 2-10 поверхів будинку та 3,48 грн. за 1 м.кв. для співвласників 1 поверху будинку АДРЕСА_3 /а.с. 26-27/.
Протоколом загальних зборів ОСББ «Гагаріна 39» №19/1 від 22.02.2019 року, що відбулись 10.02.2029 року, затверджено внески на утримання будинку та прибудинкової території на 2019 рік у розмірі 4,40 грн. за 1 м.кв. для співвласників 2-10 поверхів будинку АДРЕСА_3 /а.с. 28-29/. 
Протоколом загальних зборів ОСББ «Гагаріна 39» №20/1 від 23.02.2019 року затверджено внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 05 грн. за 1 м.кв. – для співвласників 2-10 поверхів будинку /а.с. 32-33/. 
Протоколом загальних зборів ОСББ «Гагаріна 39» №2/24 від 27.05.2024 року затверджено внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6,80 грн. за 1 м.кв. – для співвласників 2-10 поверхів будинку /а.с. 34-35/. Відповідно до даного рішення цей розмір внесків застосовується з 01.06.2024 року. Цим же рішенням загальних зборів ОСББ «Гагаріна 39» від 27.05.2024р. затверджено внесок на капітальний ремонт ліфтів у розмірі 13 грн. за 1 м.кв. приміщення, що належить співвласнику, який слід сплатити в строк до 31.07.2024 року /а.с. 34-35/. 
Слід зазначити, що вказані вище рішення загальних зборів ОСББ «Гагаріна 39» ніким, в тому числі відповідачем, не оскаржені та не скасовані та були чинними у період виникнення спірних правовідносин.
Таким чином, згідно розрахунку тарифу до кількості квадратних метрів квартири, відповідач ОСОБА_1 мав сплачувати за утримання будинку та прибудинкової території 133,76 грн. щомісяця (35,2 кв.м. х 3,80 грн.) до 01.03.2019 року. Починаючи з березня 2019 року по лютий 2020 року включно – 154,88 грн. щомісяця (35,2 кв.м. х 4,40 грн.), починаючи з березня 2020 року по травень 2024 року включно – 176 грн. щомісяця (35,2 кв.м. х 5,00грн.), починаючи з червня 2024 року по даний час – 246,40 грн. щомісяця (35,2 кв.м. х 6,80 грн.).
Крім того, відповідач мав сплатити цільовий внесок на капітальний ремонт-утеплення будинку з 1 кімнатних квартир у розмірі 3 650 грн. та внесок на капітальний ремонт ліфтів у розмірі 457,60 грн.
Як вбачається з розрахунку боргу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.02.2017р. по 01.01.2026р. /а.с. 38-41/, відповідач ОСОБА_1 здійснював платежі, визначені рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Гагаріна 39», однак несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.01.2026р. в нього утворилась заборгованість: зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.06.2017р. по 01.01.2026р. в розмірі 13 995,60 грн.; зі сплати разового цільового внеску на утеплення будинку за період з 01.02.2017р. по 01.01.2026р. в розмірі 1 073 грн.; зі сплати разового цільового внеску на капітальний ремонт ліфтів за період з 01.05.2024р. по 01.01.2026р. – 457,60 грн., а всього в розмірі 15 526,20 грн. Вказане також підтверджується рахунком №2026-01/01 від 01.01.2026р., виставленого ОСББ «Гагаріна 39» до сплати відповідачу ОСОБА_1 /а.с. 41/.
Оскільки відповідач в добровільному порядку не здійснює погашення заборгованості з оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, а також цільових внесків, то позивач звернувся до суду з даним позовом та вимагає стягнути із відповідача вказану суму заборгованості.
Тож між сторонами існує спір щодо обов`язку відповідача по здійсненню оплати житлово-комунальних послуг, який виник з правовідносин, що регулюються нормами Житлового кодексу України (далі – ЖК), Цивільного кодексу України (далі – ЦК), Закону України від 09.11.2017р. №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі – Закон №2189), Закону України від 14.05.2015р. №417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі – Закон №417), тощо.
Надаючи оцінку обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного.
Статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК, яка передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Статтею 7 Закону №417 (зі змінами), передбачено, що співвласники квартир у багатоквартирному будинку зобов`язані, зокрема:
- забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку;
- забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку;
- виконувати рішення зборів співвласників;
- забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин;
- забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом;
- своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону № 417 (зі змінами), кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 Закону №417 (зі змінами), витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що управління багатоквартирним будинком, в якому відповідач має власну квартиру загальною площею 35,2 кв.м., здійснюється об`єднанням співвласників такого будинку «ГАГАРІНА 39».
Рішеннями загальних зборів ОСББ «ГАГАРІНА 39» був затверджений тариф на утримання будинку та прибудинкової території, а також прийнято рішення про встановлення разового цільового внеску на утеплення будинку та разового цільового внеску на капітальний ремонт ліфтів, відповідно, відповідач зобов`язаний був виконувати такі рішення та здійснювати оплату послуг на утримання будинку та прибудинкової території та сплачувати цільові внески. 
Згідно наданого рахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.02.2017 року по 01.01.2026 року, відповідачем здійснювалась сплата платежів, визначених рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Гагаріна 39», однак несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.01.2026р. в нього утворилась заборгованість на загальну суму 15 526,20 грн. 
За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. 
Також, з матеріалів справи вбачається, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати цих послуг.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).
Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих позивачем послуг, як і не надано доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. 
По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідач має перед позивачем невиконане грошове зобов`язання з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком та інших разових платежів, що виникла за період з квітня 2017 року по січень 2026 року включно в загальному розмірі 15 526,20 грн., а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 662,40 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 8 000 грн. 
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з оплатою судового збору в повному обсязі. 
З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правової (правничої) від 26.05.2025р., укладений між адвокатом Савостою Сергієм Васильовичем та ОСББ «Гагаріна 39», предметом якого є надання клієнту правничої (правової) допомоги; актом приймання-передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 26.05.2025р., що складений 20 лютого 2026 року, в якому наведений детальний опис наданих адвокатом послуг та їх вартість, а саме загальна вартість послуги з підготовки та написання позовної заяви про стягнення заборгованості з власника квартири АДРЕСА_2 становить 7 200 грн.; ордер на надання правничої допомоги серії СА №1129282 від 21.07.2025р.; платіжна інструкція №1287 від 23.02.2026р. відповідно до якої, ОСББ «Гагаріна 39» сплатило адвокату Савості С.В. 7 200грн. за підготовку та написання позовної заяви про стягнення заборгованості з власника квартири АДРЕСА_2 згідно акту №1 від 20.02.2026р. 
Отже, згідно акту приймання-передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 26.05.2025р., що складений 20 лютого 2026 року, визначено, що підготовка та написання позовної заяви про стягнення заборгованості з власника квартири АДРЕСА_2 зайняла в адвоката 6 годин робочого часу, при цьому вартість роботи адвоката за 1 годину становить – 1 200 грн. Таким чином, загальна вартість наданих адвокатом послуг визначено у розмірі 7 200 грн. 
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суду надано платіжну інструкцію №1287 від 23.02.2026р. відповідно до якої, ОСББ «Гагаріна 39» сплатив адвокату Савості С.В. згідно акту №1 від 20.02.2026р. 7 200 грн./а.с. 45/. 
Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного.
Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Проте, у частині третій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною другою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин четвертої, п`ятої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Також у постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009р., справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015р.). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій: 
- підготовка та написання позовної заяви про стягнення боргу – 6 годин.
Оцінюючи складність характеру спірних правовідносин, суд звертає увагу, що позовні вимоги ґрунтуються на стягненні заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною. 
За таких обставин, беручи до уваги зміст позовних вимог, складність справи, сутність спірних правовідносин, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми 4 000 грн., оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об`єм справи, ціну позову, а також результат розгляду справи судом та зміст і значення остаточного рішення суду для сторін.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 2, 5, 11-13, 81, 83, 89, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГАГАРІНА 39» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГАГАРІНА 39» (код ЄДРПОУ 40082644, юридична адреса: вул. Володимира Великого (Гагаріна), 39, м. Черкаси, 18021) заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а також разового цільового внеску на утеплення будинку та разового цільового внеску на капітальний ремонт ліфтів станом на 01.01.2026 року в загальному розмірі 15 526,20 грн., та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст судового рішення складений 09.04.2026 року.

Головуючий: В.М. Скляренко