ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1081/26 Справа № 204/845/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Білик І.А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Уланова М.Д. на постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 лютого 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. на користь держави, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.,  

за участю:
особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 ,
захисника в режимі відеоконференції Уланова М.Д.,
потерпілої ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 лютого 2026 року з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571605 від 21 січня 2026 року встановлено, що 21 листопада 2026 року о 18 год. 45 хв. у м. Дніпрі на перехресті вул. Криворізьке шосе та вул. Поточної, водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищив встановлену на даній ділянці прохідної частини максимальну швидкість руху транспортних засобів 50 км./год., внаслідок чого зіткнувся з автомобілем Хонда, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 , внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, а пасажиру ОСОБА_3 спричинені тілесні ушкодження, чим завдано збитки, чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, за що статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
В апеляційній скарзі адвокат Уланов М.Д. просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що в межах строку на апеляційне оскарження ним була подана первісна апеляційна скарга на постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 лютого 2026 року, яка була повернута апеляційним судом через відсутність витягу з договору про надання правничої допомоги. Після усунення зазначених недоліків адвокат повторно звернувся з апеляційною скаргою впродовж розумного строку після отримання відповідної постанови суду про повернення первісної скарги без невиправданих затримок та зайвих зволікань. 
По суті просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника без надання можливості реалізувати свої права, в матеріалах справи відсутні належні докази вручення судових повісток або підтвердження інформування сторони захисту про дату та час судового засідання. Зазначає, що суд фактично обмежився формальним посиланням на протокол та експертний висновок, не перевіривши їх критично та не дослідивши альтернативну версію події, що є істотним порушенням норм процесуального права та безумовною підставою для скасування постанови. Вказує, що суд першої інстанції в основу постанови поклав висновок експертного дослідження №ЕД-19/104-25/49322-ІТ від 02 січня 2026 року, фактично визнавши його ключовим доказом вини ОСОБА_1 . Однак, вважає, що даний висновок не є доказом, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зауважує, що зазначене дослідження було проведено за заявою водія автомобіля Хонда, ОСОБА_2 , без участі іншої сторони - водія ОСОБА_1 та його захисника, тобто експерт виходив з інформації, наданої лише однією стороною, що об`єктивно вплинуло на спрямованість та зміст дослідження. Однак, суд першої інстанції безкритично прийняв висновок експерта, не перевірив повноту вихідних даних, не надав оцінки тому, що експерт виходив з версії однієї сторони та не забезпечив змагальність сторін. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні дані технічної фіксації швидкості руху транспортного засобу, результати безпосередніх приладових вимірювань швидкості та об`єктивні цифрові показники, які б достовірно встановлювали перевищення швидкісного режиму. Висновок про перевищення швидкості ґрунтується виключно на розрахункових припущеннях експерта, зроблених на підставі вихідних даних, достовірність та повнота яких не були перевірені судом, а саме тільки із показів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо швидкості руху автомобіля. Звертає увагу, що в подальшому ОСОБА_1 надав уточнювальні пояснення, де вказував, що їхав зі швидкістю 50 км./год., тобто не перевищував допустиму швидкість, а першочергові покази були надані ним в стресовому стані одразу після ДТП. Посилається на те, що експерт зазначив, що дії водія автомобіля "Хонда" ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.16.13 ПДР, і саме ці дії перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП, а невідповідність вимогам п.12.3 ПДР у діях ОСОБА_1 не встановлено. Стверджує, що ОСОБА_1 не перевищував швидкість 50 км./год., а наявні у справі матеріали не містять беззаперечних доказів протилежного. Зауважує, що пояснення ОСОБА_1 та пасажира ОСОБА_4 були надані безпосередньо після ДТП у стані сильного психоемоційного напруження, що об`єктивно могло вплинути на їх повноту, послідовність та точність викладення обставин події. Разом з тим, суд першої інстанції, покладаючи зазначені письмові пояснення в основу рішення, не перевірив чи відповідають вони фактичним обставинам справи, чи не містять неточностей, спричинених емоційним станом осіб, чи є вони послідовними та узгодженими з іншими доказами. Особливої уваги потребує те, що пасажир автомобіля Мерседес Спрінтер - ОСОБА_4 не був допитаний в судовому засіданні. Вважає, що такий підхід суперечить принципам безпосередності дослідження доказів та змагальності сторін. Окрім того, звертає увагу, що постановою Чечелівського районного суду м. Дніпра від 16 лютого 2026 року у справі №204/850/26 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що виключає або щонайменше ставить під сумнів наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 . 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.
Апеляційним судом встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 березня 2026 року було повернуто апеляційну скаргу на постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 лютого 2026 року у зв`язку з тим, що до апеляційної скарги не було додано документів, що підтверджують повноваження адвоката діяти в інтересах ОСОБА_1 . Разом з тим, враховуючи, що захисником виконано вимоги постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 березня 2026 року, а також приписи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Відповідно до вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно вимог п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
У відповідності до п.12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571605 від 21 січня 2026 року; протоколі огляду місця ДТП від 21 листопада 2025 року; схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 листопада 2025 року; фотознімках з місця ДТП; письмових поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 від 21 листопада 2025 року; висновку експертного дослідження № ЕД-19/104-25/49322-ІТ від 02.01.2026 року.
Всі об`єктивні дані справи в сукупності з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, були предметом дослідження суду першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильність встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в порушенні ним як учасником дорожнього руху п. 12.4 ПДР України, оскільки порушення водієм цих вимог ПДР України перебувають в причинному з`язку з виникненням ДТП та наслідками, що спричинили пошкодження транспортних засобів та тілесні ушкодження пасажира.
Суд першої інстанції належним чином проаналізував та співставив фактичні дані, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, протоколі огляду місця ДТП та схемі до нього, в показах учасників та свідків ДТП і на підставі цих фактичних даних, вихідних даних, які були встановлені під час судового розгляду та надані учасниками, обґрунтував належним чином висновок про винуватість ОСОБА_1 .
При цьому, суд апеляційної інстанції не надає оцінки діям та особі другого водія - учасника ДТП, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Посилання апелянта на те, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника без надання можливості реалізувати свої права, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази вручення судових повісток або підтвердження інформування сторони захисту про дату та час судового засідання, не знайшли свого підтвердження, так як в матеріалах справи наявні довідки про доставку повідомлення у додаток "Viber" одержувачу ОСОБА_1 та Уланову М.Д .
До того ж, з огляду на правила, встановлені ст. 268 КУпАП, у даному разі явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для чергового відкладення розгляду справи та про розгляд справи за відсутності  ОСОБА_1 .
Відповідно до КУпАП розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. У випадку порушення права особи на участь у судовому засіданні, ця особа має право викласти свої заперечення в апеляційній скарзі і вони будуть розглянуті судом апеляційної інстанції. Саме у такий спосіб захищається право особи на участь у судовому засіданні.
Що стосується доводів захисту в частині того, що експертне дослідження було проведено за заявою водія автомобіля Хонда, ОСОБА_2 , без участі іншої сторони - водія ОСОБА_1 та його захисника, тобто експерт виходив з інформації, наданої лише однією стороною, що об`єктивно вплинуло на спрямованість та зміст дослідження, апеляційний суд зазначає наступне. 
Так, апеляційним судом встановлено, що експертне дослідження було проведено на підставі заяви ОСОБА_2 про призначення експертного дослідження, копії протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього від 21.11.2025 року, а також копій пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 21.11.2025 року.
Протокол огляду місця ДТП та схема до нього від 21.11.2025 року, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі яких було проведено експертне дослідження, містять відомості про розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення, розташування дорожньої розмітки, кількість смуг для руху, напрямок руху транспортних засобів до моменту ДТП, місце зіткнення транспортних засобів, стан покриття дорожнього покриття, освітлення даного відрізку дороги та іншу інформацію щодо обставин дорожньої обстановки на місці ДТП.
Варто зауважити, що протокол огляду місця ДТП та схема до нього від 21.11.2025 року підписані учасниками ДТП, в тому числі і ОСОБА_1 , без будь яких зауважень та доповнень.
До того ж, експертом було враховано письмові пояснення всіх учасників ДТП, апелянтом не надано суду доказів перебування  ОСОБА_1 та пасажира ОСОБА_4 у стані сильного психоемоційного напруження під час надання пояснень, що об`єктивно могло вплинути на їх повноту, послідовність та точність викладення обставин події.
Надання ОСОБА_1 уточнювальних пояснень, де він вказував, що їхав зі швидкістю 50 км./год., тобто не перевищував допустиму швидкість, апеляційний суд сприймає як дії, спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Те, що у судовому засіданні не допитувався свідок ОСОБА_4 , на думку апеляційного суду, само по собі не є свідченням порушення засад судочинства. 
Вказаний свідок хоча і надав свої пояснення в суді апеляційної інстанції, проте висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 ним не спростовані.
Так, судовий експерт при проведенні автотехнічної експертизи використав всі можливості для встановлення всіх фактів вчинення ДТП, тому висновок експерта вказує на беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка повністю узгоджується з усіма матеріалами справи.
Таким чином, доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені ним порушення спростовуються матеріалами справи, а будь-яких інших доказів щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.
Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду апелянтом не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.
Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.
Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанцій доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1  кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та тілесних ушкоджень пасажиру.
З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом. 
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без зміни. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокату Уланову М.Д. строк на апеляційне оскарження постанови Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Уланова М.Д. - залишити без задоволення.
Постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду      С.І.Крот