Справа № 724/1080/26 	
Провадження № 2-а/724/35/26	

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026р. м. Хотин
Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Гураль Л.Л.
за участю секретаря судового засідання: Шуть Х.В.
розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє Коверега Валерія Валеріївна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
08.04.2026 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови № 3497 від 06 жовтня 2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 3497 від 06 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень. 
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, який був обмежено придатним до військової служби до набрання чинності законом України від 21.03.2024р. №3621-ІХ (крім осіб, визнаних у встановленому порядку особами з інвалідністю) та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дня набрання чинності Законом України від 12.02.2025р. №4235-ІХ зобов`язаний був до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Отже, на виконання вимог Закону України від 12.02.2025р. №4235-ІХ ОСОБА_1 зобов`язаний був самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, однак вищевказані вимоги Закону не були виконані. Однак рішенням Хотинського районного суду від 09.05.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано недієздатним. Окрім цього, позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується копією Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, №4/26/190/В.
Своїми протиправними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України від 21.03.2024р. №3621-ІХ, п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних з проходженням військової служби під час дії воєнного стану» від 28.06.2023р. №3161-ІХ із змінами внесеними Законом України від 06.09.2023р. №3379-ІХ, ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.1,2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
З даною постановою відповідача позивач не погоджується з наступних підстав:
- відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду. У даному випадку встановлено, що позивач визнаний судом недієздатним, тобто страждає на хронічне психічне захворювання у зв`язку із чим не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними;
- також наведені обставини повністю кореспондують із поняттям неосудності згідно з якою особа не підлягає адміністративній відповідальності, якщо під час вчинення дії чи бездіяльності вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання;
- також позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково (з 18.09.2024 року), що підтверджує тривалий та незворотний характер захворювання;
- крім того, обов`язок пройти повторний медичний огляд, передбачений спеціальним законодавством може покладатися лише на осіб, які здатні усвідомлювати зміст такого обов`язку та реалізувати його поведінково;
- станом на дату винесення постанови (06.10.2025 року) вже існувало чинне судове рішення про недієздатність позивача;
Представник позивача Бучинський О.С. подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити повністю.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, подав відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить в задоволенні позову відмовити. Зокрема з даних ОСОБА_1 вбачається, що на дату складення протоколу він був визнаний непридатним у мирний час та обмежено придатним у воєнний час. Тобто, мав обов`язок протягом встановленого законом терміну з 04.05.2024р по 05.06.2025р. самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на ВЛК для проходження медичного огляду та пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. До позовної заяви не було додано доказів, що позивач виконав вищевказаний обов`язок у визначений законом термін.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 20.04.2026р.. Запропоновано відповідачу з урахуванням особливостей розгляду справ даної категорії, визначених ст. 286 КАС України, подати до 20.04.2026р. відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
06.10.2025 року постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 3497, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. 
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, який був визнаний обмежено придатним до військової служби до набрання чинності Законом України від 21.03.2024р. №3621-ІХ (крім осіб, визнаних у встановленому порядку особами з інвалідністю) та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дня набрання чинності Законом України від 12.02.2025р. №4235-ІХ зобов`язаний був до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Отже, на виконання вимог Закону України від 12.02.2025р. №4235-ІХ ОСОБА_1 зобов`язаний був самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, однак вищевказані вимоги Закону не були виконані.
Своїми протиправними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України від 21.03.2024р. №3621-ІХ, п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних з проходженням військової служби під час дії воєнного стану» від 28.06.2023р. №3161-ІХ із змінами внесеними Законом України від 06.09.2023р. №3379-ІХ, ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.1,2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Громадянин ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, хоча згідно даних протоколу був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки не повідомляв. (а.с.13). 
Постановою про відкриття виконавчого провадження №80342295 відносно ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження з примусового стягнення штрафу у розмірі 34000,00 грн. на підставі постанови №3497 від 06.10.2025 року.(а.с.15)
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.05.2025 року в цивільній справі №724/3699/24 за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано недієздатним строком на два роки з дня набрання рішенням законної сили. Тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатним на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області (а.с.16-17).
З наявного в матеріалах справи Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №4/26/190/В від 10.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є особою з інвалідністю ІІІ групи з 18.09.2024 року, інвалідність встановлена безстроково (а.с.18-19).
ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Судом встановлено, що спірною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи військовозобов`язаним, який був визнаний обмежено придатним до військової служби в строк до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 12.02.2025 №4235-ІХ «Про внесення змін до законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Отже, вказана категорія осіб має відповідний обов`язок самостійно прибути до 05.06.2025. Невиконання такого обов`язку є порушенням не залежно від того, чи направлені повістки про виклик в ТЦК, чи притягувалася особа до відповідальності.
Разом з цим судом встановлено, що позивач з 18.09.2024р. визнаний особою з інвалідністю третьої групи, про що свідчить Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №4/26/190/В від 10.02.2026 року, тому обов`язок щодо повторного проходження медичного огляду із метою визначення придатності до військової служби до 05.06.2025року не розповсюджується на позивача, як особи з інвалідністю третьої групи.
Крім того, рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.05.2025 року в цивільній справі №724/3699/24 за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано недієздатним строком на два роки з дня набрання рішенням законної сили.
Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності (ст.17 КУпАП). 
Відповідно до ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану. 
Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, яка визнана судом недієздатною та перебуває у стані, що відповідає критеріям неосудності, не може бути суб`єктом адміністративної відповідальності у розумінні ст.ст. 17, 20 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, відповідач в порушення вимог ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не з`ясував чи було вчинене позивачем адміністративне правопорушення та чи винен він в його вчиненні.
Також суд зазначає про помилки в оскаржуваній постанові, оскільки остання містить посилання на порушення позивачем вимог Закону України від 21.03.2024р. №3621-ІХ, проте не зазначено конкретної норми, яку порушив позивач.
Крім того, спірна постанова не містить в собі викладу обставин якими саме діями чи бездіяльністю позивач порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних з проходженням військової служби під час дії воєнного стану» від 28.06.2023р. №3161-ІХ із змінами внесеними Законом України від 06.09.2023р. №3379-ІХ, ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України».
Суд не може самостійно припускати факти, які підлягають доведенню оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо при доведеності вини особи поза розумним сумнівом.
Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської республіки», Гаші проти Хорватії», ТРГО проти Хорватії»).
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи враховуючи викладене вище, суд вважає, що слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №3497 від 06 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільнені від сплати судового збору. Таким чином, позивач як недієздатна особа з інвалідністю не сплачував судовий збір при подачі адміністративного позову до суду.
За приписами ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2  на користь держави підлягає стягненню 665,60 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє Коверега Валерія Валеріївна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №3497 від 06 жовтня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн. - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.). 
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в інтересах якого діє Коверега Валерія Валеріївна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
Повне рішення складено 20 квітня 2026 року.

Суддя: 	Лілія ГУРАЛЬ