РІШЕННЯ
Іменем України

Справа № 285/7254/25
провадження у справі № 2/0285/249/26
13 квітня 2026 року  м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
у складі судді Помогаєва А.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 9 261 грн.
В обґрунтування позову посилався на наступні обставини.
26.12.2024 між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», був укладений договір про надання коштів у кредит №73954328. 
Відповідно до його умов ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачеві кредит у розмірі 1 000 гривень, строком на 30 днів (з 26.12.2025 по 24.01.2025), з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,5 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту; комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 150 грн). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/ одноразовий ідентифікатор, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. 
24.01.2025 між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14064431 до Договору позики №73954328, предметом якої є пролонгація строку кредитування на 30 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 60 днів тобто до 23.02.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5 % на 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '63685, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2). 
23.02.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14299858 до Договору позики №73954328, предметом якої є пролонгація строку кредитування на 30 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 90 днів тобто до 25.03.2025 року). Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '57135, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2). 
25.03.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14548898 до Договору позики №73954328, предметом якої є пролонгація строку кредитування на 30 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 120 днів тобто до 24.04.2025 року). Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '05370, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2). 
24.04.2025 між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14778924 до Договору позики №73954328, предметом якої є пролонгація строку кредитування на 30 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 150 днів тобто до 24.05.2025 року). Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '30217, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2). 
24.05.2025 між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15010157 до Договору позики №73954328, предметом якої є пролонгація строку кредитування на 30 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 180 днів тобто до 23.06.2025 року). Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '50637, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2). 
Кредитодавець ідентифікував Відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від «monobank» за згодою відповідача його персональні данні, в тому числі електронну адресу, на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори.
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №73954328 від 26.12.2024 передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1000 грн шляхом їх переказу на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС». 
Враховуючи наведене вище, Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а Відповідач порушив обумовлені в договорі строки повернення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаним договором в розмірі 3450 грн, що складається з наступного: 
- 1 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 300 грн - сума заборгованості за процентами;
- 150 грн - сума заборгованості за комісією;
- 2 000 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.

Крім того, 21.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №8228251, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 1 500,00 грн строком на 360 днів (з 21.01.2025 по 15.01.2026), з (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 258,75 грн). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 75 грн за кожен день понадстрокового користування. 
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Кредитодавець ідентифікував Відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від «monobank» за згодою ОСОБА_1 персональні данні, в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори.
Кредитодавець умови кредитного договору №8228251 від 21.01.2025 виконав - передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1 500 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС».
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а Відповідач порушив обумовлені в договорі строки повернення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаним договором в розмірі 5 811 грн, що складається з наступного: 
- 1 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 1 311 грн - сума заборгованості за процентами;
- 3 000 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.

В подальшому ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі за вказаними вище кредитними договорами.

Посилаючись на норми ЦК України та умови укладених договорів, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 9 261 грн.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів у мережі Інтернет, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом установлено, що 26.12.2024 між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», був укладений договір №73954328.
Відповідно до його умов ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачеві кредит у розмірі 1000 гривень, строком на 30 днів (з 26.12.2025 по 24.01.2025), з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,5 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту; комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 150 грн). 
У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) передбачено нарахування 4 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 
Переказ коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується повідомленням ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС».
Додатковою угодою №14064431 від 24.01.2025 строк кредитування продовжено на 30 днів та збільшено денну процентну ставку з 0,5 % до 1%.
Додатковою угодою №14299858 від 23.02.2025 строк кредитування продовжено на 30 днів (до25.03.2025).
Додатковою угодою №14548898 від 25.03.2025 строк кредитування продовжено на 30 днів (до 24.04.2025).
Додатковою угодою №14778924 від 24.04.2025 строк кредитування продовжено на 30 днів (до 24.05.2025).
Додатковою угодою №15010157 від 24.05.2025 строк кредитування продовжено на 30 днів (до 23.06.2025).
Таким чином, загальний строк кредитування склав 180 днів.

Крім того, 21.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №8228251, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 1 500,00 грн строком на 360 днів (з 21.01.2025 по 15.01.2026), з (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 258,75 грн). 
У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) передбачено нарахування неустойки в розмірі 75 грн за кожен день понадстрокового користування. 
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Переказ коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується повідомленням ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС».

16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за вищезазначеними кредитними договорами.

Дослідивши правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, суд визнає обгрунтованими вимоги позивача у частині стягнення заборгованості в сумі 4111 грн, що складається з наступного:
1) за кредитним договором №73954328 від 26.12.2024 в сумі 1300 грн, у тому числі:
- 1000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 300 грн - сума заборгованості за процентами.
2) за кредитним договором № 8228251 від 21.01.2025 в сумі 2 811 грн, у тому числі:
- 1 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 1311 грн - сума заборгованості за процентами.
У задоволенні позовних вимог у частині стягнення решти нарахованої заборгованості за пенею суд відмовляє, з наступних підстав.
Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальника звільнено від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і він триває до теперішнього часу.
За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки не підлягає задоволенню.

Позивачем не надано розрахунку суми заборгованості за комісією, перелік та докази надання додаткових послуг, що підлягають оплаті позичальником.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Як встановлено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниє обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15.
За таких обставин, умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги з надання кредиту і відповідно сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати ОСОБА_1 боржником за цими платежами, що свідчить про безпідставність заявлених у цій частині вимог, які не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.
Згідно платіжної інструкції N 579945003.1 від 29.12.2025 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 4500 грн.
До позовної заяви додано копію договору №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 між Позивачем та адвокатом Ткаченко Ю.О., копію акту прийому-передачі наданих послуг за зазначеним договором, витяг з Акту.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.
На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.
Враховуючи фактично надані послуги та часткове задоволення позовних вимог, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.
Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 1 075,31 грн.
Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає  3 075,31 грн.
Керуючись ст. ст. 3, 12,13, 81, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» ЄДРПОУ 43311346) заборгованість у сумі 4 111 гривень, у тому числі:
1) за кредитним договором №73954328 від 26.12.2024 в сумі 1 300 грн;
2) за кредитним договором № 8228251 від 21.01.2025 в сумі 2 811 грн.
Відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення решти нарахованої заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» ЄДРПОУ 43311346) відшкодування судових витрат у сумі 3 075 гривень 31 копійка.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - рішення набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.В. Помогаєв