ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/12187/25
Провадження № 22-ц/820/666/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина.
ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 є батьком її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2014 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання сина у розмірі 1 600 грн щомісячно до повноліття дитини. Згодом сторони домовилися про сплату ОСОБА_2 аліментів на сина у розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи з 1 листопада 2022 року і до повноліття дитини. З червня 2024 року ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 , який здійснює навчання у Празькому освітньому центрі – мовній школі з правом приймання державних іспитів з метою проходження програми мовної та профільної підготовки для навчання у вищих навчальних закладах Чеської Республіки, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_2 не має вад здоров`я, здійснює підприємницьку діяльність, отримує дохід від належних йому підприємств, а тому він спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн щомісячно до закінчення навчання, за умови, що він продовжуватиме навчання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на період навчання  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з 2 травня 2025 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 31 серпня 2025 року.
Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу.
Стягнуто з  ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір а сумі 290 грн 69 коп.
Судові витрати в частині 672 грн 27 коп. віднесено на рахунок держави.
В решті позову відмовлено.
Суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_3 здійснював навчання та потребував матеріальної допомоги, яку відповідач спроможний був надавати в указаному розмірі.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 є особою пенсійного віку, має на утриманні дружину, двоє повнолітніх дочок, троє внуків, а тому за своїм матеріальним і сімейним станом він не спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 . Крім того, ОСОБА_3 навчався нетривалий час, а ОСОБА_1 не довела потреби сина у матеріальному забезпечені. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову. Також суд порушив строк розгляду справи та не вмотивував ухвалене рішення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У письмових поясненнях ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .
На підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 600 грн, починаючи з 17 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
З 16 вересня 2024 року до 31 серпня 2025 року ОСОБА_3 навчався у Празькому освітньому центрі – мовній школі з правом приймання державних іспитів (річна передуніверситетська програма мовної та профільної підготовки) на підставі договору про надання освітніх та інших послуг №2413056988 (вартість навчання 4 200 євро).
ОСОБА_2 є особою пенсійного віку та отримує пенсію, має дружину ОСОБА_5 , дочок ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , внуків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , володіє нерухомим майном і є учасником ряду суб`єктів господарювання.
У період навчання сина ОСОБА_3 відповідач не надавав йому матеріальної допомоги.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 198 Сімейного кодексу України (далі – СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
В силу статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Чинне законодавство встановлює обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Розмір аліментів, які будуть стягуватися як аліменти на дочку, сина, визначається судом. При цьому суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, а саме матеріальний та сімейний стан платника аліментів і повнолітніх дочки, сина.
Зібрані докази вказують на те, що ОСОБА_3 досяг 18 років. У період з 16 вересня 2024 року до 31 серпня 2025 року ОСОБА_3 продовжував навчання, не працював і перебував на повному утриманні матері ОСОБА_1 .
ОСОБА_2 є особою пенсійного віку, отримує стабільних дохід, має нерухоме майно. Водночас у справі відсутні достатні та достовірні докази про перебування на його утриманні інших осіб.
Оцінивши в сукупності зібрані докази, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що у зв`язку з продовженням навчання ОСОБА_3 потребував матеріальної допомоги, а відповідач спроможний був утримувати сина.
Суд першої інстанції врахував майновий і сімейний стан сторін, а також стан здоров`я платника та отримувача аліментів, можливість одержання ОСОБА_3 матеріальної допомоги від своєї матері ОСОБА_1 , і дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на повнолітнього сина у розмірі 3 000 грн щомісячно.
Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи, а його висновки відповідають цим обставинам. Також суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.
Посилання ОСОБА_2 на необґрунтованість позову та неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.
Процесуальні дії суду не вплинули на правильність ухваленого ним рішення.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Борсук В.О.  
Доповідач – Ярмолюк О.І.       Категорія 50