ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/29487/25
Провадження № 22-ц/820/579/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Демчук В. М. 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року (суддя Карплюк О. І.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд
у с т а н о в и в :
У жовтні 2025 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що з 18 серпня 2018 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від спільного проживання мають синів ОСОБА_3 01 грудня 2015 року та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачкою не склалось, він втратив почуття до неї, з лютого 2023 року проживають окремо. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим.
Тому позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований 18 серпня 2018 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1549.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року позов задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований 18 серпня 2018 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (актовий запис № 1549).
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин справи. Вважає розгляд справи судом формальним, не заслухано пояснення її представника та в порушення вимог частини 1 статті 111 СК України, частини 7 статті 240 ЦПК України не надано строк для примирення з метою збереження сім`ї. Суд не звернув увагу на відсутність її згоди на розірвання шлюбу. Рішення було ухвалено до початку судового засідання, що позбавило представника можливості заявити клопотання про надання строку для примирення. Вона не була повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 
У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що з 18 серпня 2018 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1549. Від спільного проживання мають двох синів ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружжя разом не проживають, спільне життя не склалось, спільне господарство не ведуть. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина 1 статті 21 СК України).
За змістом положень частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частиною 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Частинами 3 і 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
На підставі частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина 3 статті 109 СК України).
Положеннями частини 1 статті 110, статтею 112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Відповідно до частини 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував, що втратив почуття до відповідачки, стосунки не скалились, з 2023 року проживають окремо, що унеможливлює збереження сім`ї.
Примушування до шлюбу є незаконним і кримінально караним діянням, що базується на конституційному принципі вільної згоди чоловіка та жінки.
Суд, установивши, що збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу без призначення подружжю строку для примирення, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України.
Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком (постанова Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18).
З часу звернення позивачки з позовом до суду у жовтні 2025 року по теперішній час сторони не примирилися.
Відповідачка в апеляційній скарзі не зазначила, які вона вживає заходи щодо збереження сім`ї та відновлення подружніх відносин.
Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Копія ухвали суду разом з копіями позовної заяви і доданих письмових матеріалів надсилалася відповідачці за зареєстрованим місцем проживання. 
Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній».
Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.
Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
Повне судове рішення складено 04 березня 2026 року.

 
Суддя-доповідач        О. І. Талалай

Судді  А. П. Корніюк

І. В. П`єнта