КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 753/20977/25
номер провадження: 33/824/972/2026
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Даниленко Тетяни Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Даниленко Тетяни Іванівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Даниленко Т.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року. Скасувати вказану постанову відносно ОСОБА_1 та прийняти нову, якою клопотання захисника про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби задовольнити.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що копія постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року отримана захисником через електронний кабінет лише 09 грудня 2025 року, а тому апеляційна скарга подається на десятий день з дня отримання копії оскаржуваної постанови судді. Крім того вказує, що на її заяву від 08 грудня 2025 року про надання інформації щодо результатів розгляду справи та видачу повного тексту постанови судді, повний текст оскаржуваної постанови наданий не був у зв`язку з її відсутністю.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на те, що суддя першої інстанції неправомірно розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 , а також відмовив у задоволенні її клопотання про зупинення провадження у справі.
Вказує, що ОСОБА_1 дотепер проходить військову службу у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_1 , маючи посвідчення водія та тривалий досвід керування транспортними засобами (до мобілізації працював водієм) зможе виконувати функції водія, використовуючи службові транспортні засоби для швидкого та мобільного пересування. Тому збереження посвідчення водія та, відповідно, права керування транспортними засобами, є необхідним для належного та якісного виконання поставлених завдань. Крім того ОСОБА_1 згідно закону має право на особисту присутність у судовому засіданні під час розгляду справи, а також на висловлювання своєї позиції суду, а також надання доказів невинуватості.
За таких обставин вважає, що з урахуванням ст.335 КПК України клопотання про зупинення провадження у справі мало бути задоволене та зупинено провадження до звільнення (демобілізації) ОСОБА_1 з військової служби у складі Збройних Сил України.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся тричі апеляційним судом завчасно, в установленому законом порядку. 
В той же час його захисник - адвокат Даниленко Т.І. вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Даниленко Т.І., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що задоволенню підлягає лише клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року у справі щодо ОСОБА_1 , оскільки наведені в ньому обставини дозволяють зробити висновок про те, що цей строк було пропущено з поважних причин. 
З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2025 року розгляд справи проведено суддею першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Даниленко Т.І. У вказаному судовому засіданні суддею першої інстанції було винесено оскаржувану постанову (а.с.40-46).
Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
08 грудня 2025 року адвокат Даниленко Т.І. звернулась до суду першої інстанції із заявою, в якій просила повідомити про результати розгляду справи, а у випадку наявності постанови судді направити їй відповідну копію (а.с.48). 
Копія постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року була направлена судом до електронного кабінету адвоката Даниленко Т.І. 09 грудня 2025 року, що підтверджується довідкою суду першої інстанції про доставку електронного листа (а.с.50).
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 або його захисник отримали копію постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року раніше ніж 09 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвокат Даниленко Т.І. подала засобами поштового зв`язку 18 грудня 2025 року, тобто протягом десяти днів з дня отримання копії постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Відповідно до практики ЄСПЛ п.1 ст.6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у ст.6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).
Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 ч.3 ст.129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
Згідно з приписами ст.289 КУпАП, в разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що наведені адвокатом Даниленко Т.І. у клопотанні доводи про поважність причин пропуску строку на оскарження постанови судді є обґрунтованими, а тому пропущений строк на оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року підлягає поновленню.
Щодо доводів захисника про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з його відмовою від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів та є правильним.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, які містять:
протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №453443 від 14 вересня 2025 року, згідно з яким встановлено, що 14 вересня 2025 року о 09 год 46 хв. в місті Києві по вул. Колекторна біля буд.3-А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Felicia», держаний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);
письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» від 14 вересня 2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло (а.с.4);
письмове зобов`язання від 14 вересня 2025 року, згідно з яким у відповідності до ст.266 КУпАП ОСОБА_1 підлягає подальшому відстороненню від керування транспортним засобом «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_2 , та залишає його на місці зупинки без порушення ПДР, а також ОСОБА_1 зобов`язався не керувати будь-якими транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5);
постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5717287 від 14 вересня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_2 , 14 вересня 2025 року в місті Києві по вул. Колекторна, 3А, керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.6);
відеозапис з боді-камер працівників поліції (а.с.9).
У рішеннях ЄСПЛ «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 вийшов із транспортного засобу «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_2 . Працівник поліції представився та повідомив ОСОБА_1 , що він не був пристебнутий ременем безпеки, при цьому ОСОБА_1 не заперечував вказаних обставин (09 год 46 хв. відеозапису). Надалі працівник поліції за результатами огляду ОСОБА_1 (09 год 49 хв. відеозапису) запропонував йому пройти огляд у лікаря-нарколога (09 год 50 хв. відеозапису), на що ОСОБА_1 повідомив, що він вживав протягом місяці «фен». На запитання працівника поліції щодо проходження огляду у лікаря - нарколога, ОСОБА_1 відповів відмовою (09 год 52 хв. відеозапису). У подальшому працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП і ст.63 Конституції України (09 год 54 хв. відеозапису), після чого склав протокол про адмінстративне правопорушення відносно нього.
Апеляційний суд враховує, що вказані вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформленням поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Також протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №453443 від 14 вересня 2025 року підписаний працівником поліції, який його склав, та особисто ОСОБА_1 . Працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції, ОСОБА_1 у вказаному протоколі не вказав.
Обставини щодо роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, також підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (09 год 54 хв. відеозапису).
Таким чином, висновок судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є правильним і таким, що ґрунтується на матеріалах справи.
Доводи захисника про відсутність у працівників поліції підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не заслуговують на увагу з таких підстав.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.
Отже, обставини законності зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
При цьому, всупереч твердженням захисника, працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 причину зупинки, а саме те, що він не був пристебнутий ременем безпеки, що ОСОБА_1 не заперечував (09 год 46 хв. відеозапису).
Крім того, факт порушення ОСОБА_1 ПДР також підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5717287 від 14 вересня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_2 , 14 вересня 2025 року о 09 год 56 хв. в місті Києві по вул. Колекторна, 3-А, керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.6).
Матеріали справи не містять даних про те, що вказана постанова серії ЕНА №5717287 від 14 вересня 2025 року скасована і таких доказів захисник суду не надала.
Посилання захисника на те, що з долученого відеозапису не вбачається у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу, виходячи такого.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин імперативно передбачений пунктом 2.5 ПДР.
Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння і не визначають часових рамок для виявлення таких ознак.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що з відеозапису слідує, що о 09 год 49 хв. працівник поліції за результатами огляду ОСОБА_1 запропонував йому пройти огляд у лікаря-нарколога, тобто, працівник поліції провів огляд ОСОБА_1 та повідомив йому про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що у випадку незгоди з діями працівників поліції, ОСОБА_1 не позбавлений права оскаржити їх дії у встановленому законом порядку.
Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Що стосується клопотання адвоката Даниленко Т.І. про зупинення провадження у справі на період проходження ОСОБА_1 військової служби, то вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки зупинення провадження з таких підстав КУпАП не передбачено.
Не передбачено КУпАП і можливість зупинення провадження до припинення чи скасування воєнного стану в Україні.
Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.
Частиною 4 ст.277 КУпАП передбачена можливість зупинення строку розгляду справ про адміністративні правопорушення у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися, але стосується вона лише адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією. Зупинення строку розгляду інших справ про адміністративні правопорушення зазначеною правовою нормою не передбачено.
Таким чином інститут зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення КУпАП передбачений, але він не може бути застосований до справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, тому клопотання про зупинення провадження із застосуванням аналогії закону, зокрема ст.335 КПК України, є безпідставним.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ч.2 ст.268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів під час розгляду справи в суді.
Відповідно до положень ч.1 ст.271, ст.270 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в суді має право представляти захисник або представник такої особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Так, з матеріалів справи видно, що інтереси ОСОБА_1 як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції забезпечені захисником - адвокатом Даниленко Т.І., а тому його право на захист не порушено.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Даниленко Т.І., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Даниленко Тетяні Іванівні процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргуадвоката Даниленко Тетяни Іванівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.М.Верланов