Справа № 515/454/26
Провадження № 3/515/966/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., розглянувши матеріали які надійшли від ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 03 листопада 2012 року Татарбунарським РС УДМС України в Одеській області, 
В С Т А Н О В И В:

30 січня 2026 року виявлений факт ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків по догляду та піклуванню за своїми дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме не приділяє належної уваги вихованню дітей, залишає їх без нагляду, вживає алкогольні напої, чим порушила вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та допустила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутність, вину свою визнала повністю.
Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушниці та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 1 Конвенції про права дитини дитиною є кожна людська істота до досягнення нею 18-річного віку, якщо за законом, що застосовується до цієї особи, вона не досягне повноліття раніше.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям, тощо), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання дитини, якою, зокрема, визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підтверджується: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 764017 від 28 лютого 2026 року, зауважень щодо викладених у ньому обставин правопорушниця не зазначила, з протоколом погодилася; 
клопотанням директора Нерушайського ліцею Татарбунарської міської ради від 28 січня 2026 року вих. № 01-17/5 на ім`я начальника ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 – батьків неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за неналежне виконання батьківських обов`язків. У клопотанні заявник послався на те, що дівчата приходять до школи без приладдя, до уроків не підготовлені, на уроках не працюють, самовільно покидають навчальний заклад, порушують дисципліну. ОСОБА_5 суперечить вчителям, конфліктує з однокласниками та іншими учнями ліцею. З розмови з дитиною стало відомо про вчинення у сім`ї домашнього насильства. Діти проживають з матір`ю, батьки розлучені. Мама приходить додому у нетверезому стані і серед ночі б`є дітей, виганяє їх на мороз. ОСОБА_5 намагалася вночі телефонувати батьку, але він не відповідав. Також дитина розповіла, що у них вдома іноді ночують дорослі чоловіки, які приходять у нетверезому стані, один з них вживає наркотичні засоби. Це небезпечно для дітей, матір не контролює ситуацію, бо сама перебуває у нетверезому стані. Неодноразові бесіди з батьками та бабусею по батьковій лінії, в якої з раннього дитинства по 7 клас виховувалася ОСОБА_5 , до позитивних змін не призвели. Матір на виклики директора ліцею не реагує;
протоколами бесіди вчителів з дитиною ОСОБА_2 від 17 січня 2025 року, 18 листопада 2025 року, 28 січня 2025 року, 27 січня 2025 року, згідно з якими було вирішено: посилити контроль з боку класного керівника, дівчині змінити ставлення до однокласників та вчителів, навчання; зобов`язати батьків посилити контроль за виконанням дитиною Статуту школи, здійснити обстеження житлових умов сім`ї, попередити батьків про виконання батьківських обов`язків, неповнолітній слідкувати за культурою спілкування та поведінкою на уроках та після урочний час, у вечірній час перебувати вдома; надати можливу допомогу;
характеристиками за місцем навчання у Нерушайському ліцеї Татарбунарської міської ради на ученицю 7 класу ОСОБА_2 , 2013 року народження, та ученицю 5 класу ОСОБА_3 , 2014 року народження, з яких вбачається, що батьки дітей не беруть активної участі у їх навчанні та вихованні, впливу на них не мають, контроль за відвідуванням занять та виконанням навчальних обов`язків не здійснюють. Зв`язок родини зі школою підтримується нерегулярно;
доповідною запискою класного керівника учениці 7 класу ОСОБА_2 – ОСОБА_6 , яка довела до відома директора ліцею про те, що дівчинка систематично приходить до школи без шкільного приладдя, запізнюється на уроки, на заняттях займається сторонніми справами, відволікається, дозволяє собі вживати нецензурну лексику у присутності однокласників та вчителів. Тікає з уроків, не слухає вчителів. Часто каже бабусі, що йде до школи, але сама не з`являється, причина відсутності невідома. Неодноразові бесіди з дитиною щодо зміни ставлення до навчання, її поведінки позитивних наслідків не дали. Батьки на батьківські збори не приходять, навчанням та поведінкою дитини не цікавляться. З боку батька виховний процес здійснюється у телефонному режимі. Батьки впливу на доньку не мають, бо авторитетом у неї не користуються;
письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 27 лютого 2026 року, де дитина зазначила, що матір не приділяє їй належної уваги у вихованні, підготовці до шкільних занять, не контролює її шкільне життя;
письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27 лютого 2026 року, які узгоджуються з іншими матеріалами справи, при цьому зазначила, що протиправних дій матір щодо неї та сестри не вчиняла;
письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 від 27 лютого 2026 року, в яких остання вину свою визнала повністю, дійсно залишила дітей без нагляду та приходила додому вночі у нетверезому стані; не займається вихованням дітей, не цікавиться їх шкільним життям, не контролює поведінку дівчат. Домашнього насильства щодо дітей не вчиняла;
копіями свідоцтв про народження дітей, на підтвердження материнства правопорушниці ОСОБА_1 .
Отже, невиконання  ОСОБА_1 своїх обов`язків виразилося у формі бездіяльності, внаслідок чого відсутнє піклування про дітей.
Таким, чином сукупність наведених доказів доводить вину  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , згідно з вимогами ст.33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь її вини, особу правопорушниці, яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, як така, що інколи зловживає спиртним, майновий стан за непрацевлаштування, обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, і вважає, що щодо неї слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді попередження в межах санкції ч.1 ст. 184 КУпАП.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір, розмір якого встановлено законом.
Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.184, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.184 КУпАП у вигляді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60 к.) на розрахунковий рахунок: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за ЄДРПОУ37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA9089 99980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя        В.О. Луцюк