Справа № 357/20301/25
Провадження № 2-о/357/13/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя – Сомок О.А.,
секретар судового засідання – Пугач В.І.,
за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника – адвоката Федоркіна А.В., 
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 – Курила Т.П. (в режимі відеоконференції), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Адміністрація Державної прикордонної служби України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу 
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Федоркіна А.В. звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстраціх шлюбу у період з 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Заява обґрунтована тим, що з 2018 року ОСОБА_1 почала проживати разом із ОСОБА_3 . Вони мешкали як одна сім`я, вели спільний побут, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним життям і сприймалися оточуючими як подружжя. Їх шлюб не був офіційно зареєстрований, оскільки вони не вважали це формальністю, яка могла б вплинути на їх стосунки , однак в найближчих планах було оформлення шлюбних відносин про що свідчить спільна переписка у додатку «viber». Їх спільне місце проживання знаходилося за адресою: АДРЕСА_1 Їх стосунки не були таємницею. Найвагомішим доказом того, що ОСОБА_4 вважав її своєю дружиною, є його офіційні документи, заповнені ним власноруч під час вступу на військову службу. В анкеті-опитувальнику, яка є частиною особової справи військовослужбовця, у розділі 6 «П.І.Б. рідних...» в графі «ДРУЖИНА, ДІТИ» ОСОБА_4 вказав — « ОСОБА_1 ». Цей документ є беззаперечним доказом того, що він офіційно та усвідомлено визнавав її своєю дружиною перед державою, в особі Збройних Сил України.
В період спільного проживання Заявниця та ОСОБА_3 не пребували в інших нерозірваних шлюбах. ОСОБА_3 був сержантом, інспектором прикордонної служби. 22 травня 2025 року під час стрілецького бою з противником поблизу населеного пункту Локня Сумської області, він зник безвісти, мужньо виконуючи свій військовий обов`язок. Про це зазначено у сповіщенні сім`ї (близьких родичів) № ПР-4162 від 27.05.2025, виданому ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Оскільки шлюб між заявницею та ОСОБА_3 не зареєстровано в законному порядку, тому у неї немає можливості у повному обсязі реалізувати свої законні права та інтереси, як дружини безвісти зниклого військовослужбовця. інших Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має юридичне значення, оскільки надасть заявниці можливість та дозволить на законних підставах звертатися до Збройних Сил України та уповноважених органів щодо розшуку безвісти зниклого військовослужбовця. Також, за відсутності документального підтвердження факту проживання однією сім`єю, який ніяким іншим чином, ніж судовим рішення підтверджений бути не може, підзаконна нормативно-правова база України обмежує право заявниці на її доступ та користування інформацією щодо військовополоненних. Таким чином, встановлення вказаного факту заявниці необхідне для здійснення пошуку свого чоловіка , відновлення можливого контакту з ним та сприяння визволенню його з полону (у разі, якщо він перебуває в полоні), а у разі його загибелі- вжиття відповідних дій стосовно встановлення причин смерті, повернення тіла, поховання тощо. Крім того, встановлення даного факту необхідно заявнику і для отримання статусу члена сім`ї військовослужбовця, що дає право звернутися до відповідних органів щодо отримання відповідних пільг та соціальних виплат, передбачених Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» . Встановлення заявленого факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.
Ухвалою судді від 23 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду. Витребувано з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України інформацію про наявність або відсутність актових записів про шлюб, укладених громадянином ОСОБА_3 за період з 31 травня 2014 року по 22 травня 2025 року включно, а також інформацію про те, чи є такі шлюби (за наявності) розірваними чи діючими. Залучено до участі у цивільній справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 .
20.01.2026 з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України отримано інформацію на виконання ухвали суду.
У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали з підстав у ній викладених. Додатково заявниця пояснила, що проживають з ОСОБА_3 в належній йому квартирі, як чоловік та дружина з лютого 2018 року. Вони мали взаємні обов`язки, спільний побут, спільно вирішували питання ремонту квартири, придбання побутових речей. Після того, як ОСОБА_4 мобілізували, вони продовжували спілкуватись, як чоловік і дружина. Після зникнення ОСОБА_4 , вона продовжує проживати у його квартирі. З матір`ю ОСОБА_3 , ОСОБА_2 підтримують одна одну та займаються питаннями розшуку ОСОБА_4 . 
Заінтересована особа ОСОБА_2 під час судового розгляду заяву ОСОБА_1 підтримала та просила її задовольнити. Надала пояснення про те, що її син ОСОБА_3 познайомив її з ОСОБА_1 у грудні 2017 року. З початку 2018 року ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_5 у належній йому квартирі, як сім`я. Вона сприймає ОСОБА_5 , як дружину сина та знає, що вони мали намір одружитись. Коли ОСОБА_4 мобілізували, він попросив її піклуватись про ОСОБА_5 . Дітей у сина немає. Він двічі був одружений і в 2014 році розірвав останній шлюб. Повідомила, що не заперечує, щоб ОСОБА_1 мала право на частину виплат, як член сім`ї її зниклого безвісти сина. 
Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 , у судовому засіданні проти заяви не заперечував. 
Представник Адміністрації Державної прикордонної служби України подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі та щодо ухвалення рішення у даній справі покладається на розсуд суду.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживала без реєстрації місця проживання з ОСОБА_3 у належній останньому квартирі по АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактично проживаючих осіб від 25.08.2025, складеним ОСББ БЦ-Наш дім.
Під час спільного проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 займалась побутовими питаннями сім`ї, про що свідчать її підписи в «Акті приймання вузла комерційного (розподільного) обліку» від ТОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА» від 24 серпня 2024 року та в «Акті розпломбування приладів обліку» від 26 серпня 2024 року, а також доставка водонагрівача на її ім`я на вказану адресу. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають спільну домашню тварину — собаку породи чау-чау на кличку Бусідо, власницею якого в Метриці цуценяти від 16.02.2019 та у договорі про надання ветеринарних послуг від 03.09.2020 зазначена ОСОБА_6 , а адреса зазначена: АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на час спільного проживання з 09.02.2018 до 22.05.2025 у інших зареєстрованих шлюбах не перебували, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 31.05.2014, свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 08.02.2018, відповіддю на запит адвоката Федоркіна А.В. Білоцерківського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 03.12.2025, інформацією наданою 09.01.2026 Білоцерківським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на виконання ухвали суду.
Наявні в матеріалах справи спільні фотографії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за різний період життя, а також скріни особистого листування у месенджері «Viber» свідчать про існування між заявницею та ОСОБА_3 теплих, турботливих відносин протягом тривалого часу.
В особовій справі військовослужбовця ОСОБА_3 у власноручно заповненій анкеті-опитувальнику у розділі 6 «П.І.Б. рідних...» в графі «ДРУЖИНА, ДІТИ» вказано « ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ».
Сповіщенням від 27.05.2025 №ПР/4162 матір ОСОБА_2 було повідомлено начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що її син, сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інспектор прикордонної служби 2 категорії – механік-водій третього відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип С) ІНФОРМАЦІЯ_6 (в/ч НОМЕР_1 ), зник безвісти 22 травня 2025 року, в ході стрілецького бою з противником населеного пункту Локня, Сумського району Сумської області. 
Свідок ОСОБА_7 надав суду показання про те, що познайомився з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час прогулянок з собаками. Вони стали дружити сім`ями і він вважав, що останні є подружжям. Лише перед мобілізацією ОСОБА_4 дізнався, що вони з ОСОБА_5 не одружені. ОСОБА_4 ділився з ним планами одружитись офіційно з ОСОБА_5 . 
Свідок ОСОБА_8 надав суду показання про те, що з дитинства дружить з ОСОБА_3 . ОСОБА_4 познайомив його з ОСОБА_5 ще до пандемії, приблизно в 2019 році та представив її своєю дружиною. Між парою були милі та приязні стосунки. Вважав їх подружжям. 
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), алей інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).
Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Подібна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №524/10054/16 (61-21748св18).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлений факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі вищевикладеного, оцінюючи в сукупності надані суду письмові докази, показання свідків, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 надані належні та допустимі докази на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з лютого 2018 року з ОСОБА_3 , який зник безвісти 22 травня 2025 року.
Суд враховує позицію заінтересованої особи ОСОБА_2 , яка є матір`ю зниклого безвісти ОСОБА_3 щодо підтримання заяви ОСОБА_1 , відсутність заперечень щодо встановлення факту від Адміністрації державної прикордонної служби та військової НОМЕР_4 , а також те, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у даному випадку не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення.
За таких обставин, оскільки заявник не має іншої можливості підтвердити зазначений факт, а його встановлення породжує юридичні наслідки (можливість комунікувати із органами військового управління, подавати заяви до уповноважених органів щодо розшуку ОСОБА_3 , як дружини зниклого безвісти військовослужбовця, дає право на соціальний захист, як члену сім`ї військовослужбовця, отримання інших пільг), суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.11, 13, 17-19, 76-82, 89, 95, 293-294, 315, 319, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з лютого 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 

Суддя   	О. А. Сомок