П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 127/35895/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Антонюк В.В. 
Суддя-доповідач - Курко О. П. 
17 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Курка О. П. 
суддів: Боровицького О. А. Ватаманюка Р.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,
представника позивача: Ткаченко Т.В., 
представника відповідача: Власова О.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції – скасувати.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що постановою №273 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, ОСОБА_1 прятигнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 17000 грн. Згідно постанови та відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , порушив вимоги абз.6 ч.10 Закону України "Про військовий обовязоік і військову службу", ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційу підготовку та мобілізацію" та п.2 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобовязаних згідно додатку 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозообовязаних та резервистів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 р., а саме 06.07.2024 року у строк вказаний у повістці, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 через погане самопочуттяю.
Вважаючи прийняту постанову протиправною позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.
Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Судом встановлено, що повістку на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , меш. АДРЕСА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09 год. 00 хв. 06.07.2024 ОСОБА_1 , отримав під підпис 05.07.2024.
18.07.2024 старшим інструктором ІНФОРМАЦІЯ_2 ст. сержантом ОСОБА_2 складено протокол №273 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в якому вказано, що 06.07.2024 о 09 год. 00 хв. військовозобов`язаний ОСОБА_1 , не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та будучи ознайомленим та оповіщеним 05.07.24, без поважних на те причин порушив абз. 6 ч. 10 ст. 1 ЗК «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинено правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Копію протоколу №273 від 18.07.2024 року позивач отримав 18.07.2024 року, що підтверджується розискою з особистим підписом ОСОБА_1 .
Колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про те, що він не отримував повістку про виклик в ТЦК на 06.07.2024 та не був повідомлений про розгляд справи на 23.07.2024, оскільки таке твердження спростовується копією розписки про отримання 05.07.2024 ОСОБА_1 , повістки про виклик на 09:00 год. 06.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та підписом про отримання копії протоколу №273 від 18.07.2024, в якому ОСОБА_1 повідомлений під підпис про розгляд справи о 10 год. 00 хв. 23.07.2024.
Постановою №273 від 23.07.2024 постановленою начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності по ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 18.07.2024 власноруч надав пояснення про те, що на виклик 06.07.2024 не з`явився у зв`язку з погіршенням здоров`я, однак підтвердження на дане твердження до ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк передбачений чинним законодавством не надав. Суду також не надав підтвердження поважності свого неприбуття на виклик 06.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, також передбачена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560.
Так, пунктом 21 передбачено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
П.23 Порядку встановлено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
П.24 Порядку передбачено, що у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.
Твердження позивача та його представника про те, що позивач не був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки повістки йому ніхто не вручав, а також те, що про час та місце розгляду справи щодо нього про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, його ніхто не повідомляв за результатом якого було винесено постанову №273 від 23.07.2024 спростовано запереченнями відповідача, викладеними у відзиві, а також доданими письмовими доказами, зокрема: копією протоколу про адміністративне правопорушення від 18.07.2024, копією розписки про вручення повістки на 05.07.2024.
Дії позивача свідчать лише про те, що він обрав тактику поведінки заперечувати факти, помилково вважаючи, що таким чином це унеможливлює притягнення його до відповідальності.
Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта про те, що наразі він проходить війьскову службу, оскільки вказаних обставин станом на день виникнення спірних правовідносин не існувало.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Боровицький О. А.   Ватаманюк Р.В.