Справа №760/679/25
2/760/56/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Букіної О.М.,
за участю секретаря - Резанцева Б.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -
В С Т А Н О В И В:
У січні 2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів.
В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що 7 грудня 2024 року позивач придбав в інтернет-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» акумуляторну пилку моделі «Makita 48 ХАТ». Вартість товару склала 1 789,80 грн., що підтверджується квитанціями про оплату, які додаються до цього позову.
Товар було отримано у відділенні Нової пошти № 58, де позивач здійснив оплату. У платіжному документі зазначено, що отримувачем коштів є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 .
Разом із товаром позивачу було передано гарантійний талон № 273, у якому зазначено, що гарантійний термін товару становить 3 роки. Однак, вже під час першого використання товару було виявлено несправності, що унеможливлює його подальше використання.
Після виявлення дефектів позивач неодноразово звертався до інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 із вимогою усунути недоліки товару або замінити його на новий, аналогічний за характеристиками. Однак звернення позичення досі залишаються поза їхньою увагою.
У зв`язку із чим просив позов про захист прав споживачів у спосіб розірвання договору та відшкодування збитків задовольнити.
Також повідомив, що протиправними діями працівників магазину позивачу була завдана значна моральна шкода, оскільки він тривалий час намагання поновити порушені права, життя позивача було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. 
Враховуючи пережиті моральні страждання просив стягнути компенсацію моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.
10.01.2025 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.
Ухвалою суду від 23.01.2025 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву із додатками.
11.03.2025 відповідач через підсистему Електронний суд подала до суду заяву, в якій повідомила, що позивач до відповідача як підприємця не звертався, претензію не виставляв. Підтвердила, що 06 грудня 2024 року позивач зробив замовлення на покупку Акумуляторної пили, 07 грудня 2025 року, після підтвердження замовлення Заявка #887386, йому було надіслано товар. 13 грудня 2025 року позивач отримав товар у Відділенні №58 (до 30 кг): Київ, вул. Олекси Тихого (ран. Виборзька), 49.
У ході спілкування за телефоном НОМЕР_1 з позивачем, з`ясувалось, що він не задоволений якістю товару, хоча довести свої правомірні дії по експлуатації пили не може.
Стверджує, що вона запропонувала повернути позивачу повну вартість товару в обмін на товар за допомогою Нової пошти, однак позивач вимагає відшкодувати додатково понесені витрати та збитки, з якими відповідач не погоджується.
29.07.2025 відповідач через підсистему Електронний суд подала до суду заяву, в якій виклала свої додаткові заперечення проти позовних вимог зазначивши, що позивач зробив замовлення та отримав 13 грудня 2025 року товар - Акумуляторну пилу. В ході спілкування за телефоном з позивачем, з`ясувалось, що він не задоволений якістю товару, хоча довести свої правомірні дії по експлуатації пили не може.
Стверджує, що вона запропонувала повернути позивачу повну вартість товару в обмін на товар за допомогою Нової пошти, однак позивач вимагає відшкодувати йому витрати у сумі 10 000 тисяч гривень, 2000 гривень вартість товару і ще моральні збитки.
Зауважує, що для встановлення дійсної причини поломки Акумуляторної пили неодноразово зверталась до позивача з пропозицією передати пилу на незалежну технічну експертизу, чого останнім зроблено не було.
Вказує, що відповідач не має нести відповідальність за заявленими позовними вимогами, оскільки позивачем не доведено належними доказами продаж товару неналежної якості, а причиною не якісної роботи пили може бути не правильна експлуатація самим позивачем. 
У зв`язку із чим просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
27.10.2025 позивач подав до суду заяву про збільшення витрат на правничу допомогу.
01.11.2025 відповідач через підсистему Електронний суд подала до суду заперечення по суті заяви, які мотивувала тим, що доказів на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу у сумі 10 000 грн їй надано не було, подані документи є недостовірними та не відповідають вимогам закону, витрати є неспівмірними.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06 грудня 2024 року позивач зробив замовлення на покупку акумуляторної пили моделі «Makita 48V» в інтернет-магазині відповідача «ІНФОРМАЦІЯ_1», в результаті чого сформована Заявка #887386.
07 грудня 2024 року, після підтвердження замовлення Заявка #887386, відповідачем було надіслано товар - акумуляторну пилу моделі «Makita 48V» позивачу.
13 грудня 2024 року позивач отримав товар - акумуляторну пилу моделі «Makita 48V» у відділенні Нової пошти № 58 (до 30 кг): вул. Олекси Тихого (ран. Виборзька), 49-А, оплативши вартість товару у розмірі 1 590,00 грн, а також послуги ТОВ «Нова пошта» у розмірі 199,75 грн, а загалом 1 789,80 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанцією до платіжної інструкції та фіскальним чеком, та не заперечується сторонами.
Отримувачем коштів та продавцем товару згідно з наданими доказами є відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 .
Крім того, факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу, згідно якого відповідач продав, а позивач купив товар - акумуляторну пилу моделі «Makita 48V» вартістю 1 590,00 грн, обома учасниками справи фактично визнається в заявах по суті справи та не оспорюється, а відтак в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.
Також позивач надав до суду копію гарантійного талону № 273, у якому зазначено, що гарантійний термін товару - акумуляторна пила моделі «Makilta 48 XAT» становить 3 роки. Дата продажу 7.12.2024. Відповідальна особа продавця - ОСОБА_3 . 
Однак суд бере до уваги, що модель акумуляторної пили вказана в гарантійному талоні відрізняється від моделі пили, докази купівлі-продажу якої наявні в матеріалах справи.
Крім того, встановити зі змісту гарантійного талону № 273 факт його видачі саме відповідачем не вбачається за можливе, з огляду на відсутність в ньому будь-яких реквізитів відповідача та/або належного йому інтернет-магазину. 
Водночас у своїх заявах відповідач вказувала, що строк гарантії пили з дня вводу в експлуатацію рік, що також суперечить змісту наданого позивачем гарантійного талону. 
Як зазначає позивач, вже під час першого використання товару було виявлено несправності, що унеможливлюють подальше використання цього товару.
Водночас, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що якість товару неналежна або він містить несправності. 
Позивачем у заявах по суті позову не конкретизовано суть виявлених несправностей та яким чином вони унеможливлюють подальше використання товару. 
Суд також звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що стан товару був неробочим під час його передачі позивачеві в момент придбання та/або став неробочим після початку експлуатації товару.
Таким чином суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами той факт, що придбаний товар є неналежної якості чи містить несправності, які в силу вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачають поновлення його порушених прав, як споживача.
Також позивач стверджує, що після виявлення дефектів позивач неодноразово звертався до інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 із вимогою усунути недоліки товару або замінити його на новий, аналогічний за характеристиками. 
У той же час, відповідач заперечувала щодо відповідного звернення позивача зазначивши, що жодних претензій/ вимог до неї від позивача не надходило.
З наявних матеріалів справи судом встановлено, що жодних доказів направлення відповідачеві претензій з приводу якості товару та/або вимогами повернути товар, в яких було б підтверджено факт наявності конкретних недоліків у товарі, позивачем не надано, що береться судом до увагу при оцінці можливого порушення прав позивача.
Згідно зі статтею 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Для встановлення істотності недоліку товару необхідно наявність таких ознак: виникнення недоліку з вини виробника (продавця, виконавця); неможливість чи недопустимість використання товару за призначенням або повторний прояв недоліку з незалежних від споживача причин після його усунення, а також наявність хоча б однієї з таких ознак: він взагалі не може бути усунений; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції (частина четверта статті 17 Закону України "Про захист прав споживачів").
Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару (правова позиція ВС у постанові від 06 грудня 2024 року у справі № 753/23491/18 провадження № 61-13676св24).
Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього.
Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Під гарантією якості товару слід розуміти твердження продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості в момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів", при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Перевіривши доводи сторін спору та подані ними докази, суд доходить висновку про те, що позивач не довів факт виникнення недоліків у товарі - акумуляторна пила моделі «Makita 48V», сутність таких недоліків, істотність таких недоліків, неможливість чи недопустимість використання товару за призначенням у зв`язку із таким недоліком, неможливість його усунення, момент виникнення недоліків, зокрема до передання товару покупцеві чи вже після переходу до нього ризику випадкового знищення або випадкового пошкодження товару, вину продавця у виникненні таких недоліків.
Експертиза товару з метою визначення причини втрат якості товару сторонами проведена не була, а оскільки товар перебуває у позивача організувати таку експертизу самостійно відповідач не має об`єктивної можливості. Натомість за відсутності результатів експертизи та будь-яких інших доказів несправностей, встановити дійсну причину та характер таких несправностей,суд позбавлений можливості.
Водночас відповідач не є виробником спірного товару, натомість є виключно продавцем такого товару, а тому умовою відповідальності відповідача як продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві, чого позивачем також доведено не було. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог в частині розірвання договору купівлі-продажу акумуляторної пили та стягнення з відповідача 1 789,80 грн та, як наслідок, про відмову в їхньому задоволенні.
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями працівників магазину відповідача. 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Як встановлено судом, наявність недоліків (дефектів) товару, придбаного позивачем у відповідача, належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджується, у зв`язку із чим у задоволенні вимог позивача відмовлено у повному обсязі. 
Крім того, будь-яких доказів завдання відповідачем та/або працівників магазину відповідача шкоди позивачу, вчинення щодо нього протиправних дій матеріали справи також не містять. 
Як наслідок, правові підстави для відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок недоліків товару, відповідно до закону відсутні. 
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що сукупність наведених обставин свідчить про те, що заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями працівників магазину відповідача, задоволенню також не підлягають.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову уу задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Таким чином, понесені судові витрати позивача відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 23, 675, 678, 679 Цивільного кодексу України, ст. ст.4, 5, 12, 13, 76-81, Законом України "Про захист прав споживачів", ст.ст.223, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд - 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 18.03.2026.

Суддя        О.М. Букіна