1	Справа № 335/11645/25  2/335/498/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року    м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого - судді Мінаєва М.М., за участю секретаря судового засідання Бойкинюк Д.П., позивача ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
26.11.2025 позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 03.07.2021 року Хамовничеським відділом ЗАЦС Управління ЗАГС м. Москви, Російська Федерація, актовий запис № 120219770002800902004. В обґрунтування позову зазначає, що від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, шлюбні відносини не склалися через відсутність взаєморозуміння та різні характери, спору про розподіл спільного майна не мають. Шлюб розпався остаточно, подальше формальне перебування у зареєстрованому шлюбу буде суперечити інтересам позивача.
Ухвалою від 01.12.2025 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 05.01.2026 було визнано обов`язковою явку позивача в судове засідання для надання особистих пояснень по суті справі.
09.02.2026 позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, надала пояснення, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.
З матеріалів позовної заяви випливає, що відповідач є громадянином Російської Федерації, який станом на час подання позову не має в Україні місця проживання або перебування.
Відповідно до повідомлення, розміщеного 25.02.2022 на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства “Укрпошта”, у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану, АТ “Укрпошта” припинило поштове співробітництво з Поштою Росії та Білорусі; посилки та перекази в ці країни не приймаються.
Відповідач в судове засідання не з`явився два рази, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся судом в установленому законом порядку, шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті суду.
Про причини неявки суду відповідач не повідомив, заяв про відкладення або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 09.02.2026 судом була постановлена відповідна ухвала із занесенням до журналу судового засідання. 
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що у 2021 році у соціальній мережі в Інтернеті познайомилась з відповідачем, після чого влітку 2021 року поїхала до нього до м. Москва. Після нетривалого особистого знайомства позивач погодилась зареєструвати шлюб з відповідачем, що й було ними зроблено у липні 2021 року. Після цього позивач повернулась до м. Запоріжжя, куди відповідач приїхав у серпні 2021 року з метою налагодження стосунків з позивачем та її батьками. Однак взаєморозуміння між ними не виникло, через що відповідач повернувся до Москви. Після цього відносини і взагалі контакти між позивачем та відповідачем почали поступово погіршуватись і порідшали, а після 24.02.2022 взагалі припинились. Позивач виїхала за межі України через небезпеку, а після того, як повернулась, вирішила розірвати шлюб з відповідачем, оскільки він фактично не склався, бажання і можливості у позивача створювати сім`ю з відповідачем немає. Будь-яких контактів з відповідачем вона з того часу не підтримує, і взагалі не має відомостей про засоби зв`язку з ним.
Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.07.2021 Хамовничеським відділом ЗАЦС Управління ЗАГС м. Москви, Російська Федерація, актовий запис № 120219770002800902004, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , копія якого із нотаріально посвідченим перекладом додано до позовної заяви.
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
За змістом ст. 63 вказаного Закону, припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Слід враховувати до станом на час укладення сторонами шлюбу Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчинена від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року (надалі – Мінська конвенція), була чинною для України у відносинах з Російською Федерацією.
Статтею 13 вказаної Конвенції було встановлено, що документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції та за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін і доказовою силою офіційних документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про міжнародні договори України», припинення дії міжнародного договору України звільняє Україну від будь-якого зобов`язання щодо виконання договору і не впливає на права, зобов`язання чи правове становище України, що виникли в результаті виконання договору до припинення його дії.
Отже, шлюб, укладений між громадянином України і громадянином Російської Федерації на території останньої до виходу України з Мінської конвенції, визнається Україною, а відповідне свідоцтво про укладення шлюбу не підлягає обов`язковій легалізації.
При вирішенні цієї справи суд приходить до висновку, що до спірних відносин підлягає застосуванню право України як право держави, в якій сторони мали останнє спільне місце проживання і де позивач як громадянин України має місце проживання.
В умовах припинення дипломатичних відносин між Україною та Російською Федерацією для громадянина України єдино можливими способом розірвати шлюб є звернення до суду України із застосуванням права України.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я відновленню не підлягає. Клопотань про надання часу для примирення від сторін не надійшло.
Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу – одна з основних його засад. Шлюб – це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб.
Враховуючи вищенаведене, діючи на підставі ст.ст.104-105, 110-114 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 03.06.2021 Хамовничеським відділом ЗАЦС Управління ЗАГС м. Москви, Російська Федерація, актовий запис № 120219770002800902004.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.
Відповідно до ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя          М.М. Мінаєв