Справа № 755/22664/25
Провадження №: 3/755/1257/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" січня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, 
встановила:
09 листопада 2025 року о 06 год 35 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Almera Classic» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гната Хоткевича, м. Київ з ознаками алкогольного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху. 
Згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення у Дніпровському районному суді м. Києва, а дати судових засідань відображались на веб-сайті Дніпровського районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.
Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 09.11.2025 серії ЕПР1 № 507743, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2025; розпискою про усунення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами; картками обліку адміністративних правопорушень; довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта Васечко Л. від 11.11.2025; витягом з Єдиного державного реєстру судових рішень; витягом з сайту «Судова влада»; копіями постанов про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП від 01.08.2025 та 28.05.2025; витягом з АРМОР; відеозаписом, що міститься на DVD диску.
Із відеозапису вбачається, що водій зупинений працівниками поліції, у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога, на що водій відмовився. Працівниками поліції роз`яснено наслідки відмови, складено протокол та направлення. 
Крім того, санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Відповідно до ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ч. 1 ст. 29 КУпАП).
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 . Враховуючи, що вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 не належить, відсутні правові підстави для застосування до нього додаткового стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу.
Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, беручи до уваги той факт, що він вже притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, тобто висновків для себе не зробив, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, з позбавлення права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу в межах санкції інкримінованої статті.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя
постановила:
визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.
Строк адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання особи.
Копію постанови направити до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві для виконання.
Стягнути із  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 к. на користь держави.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що судовий збір має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником судового збору у вищезазначений строк, постанова про накладення судового збору надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва. 
Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя:          Віра Левко