Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року № 520/771/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 20.01.2025 року по 28.01.2025 року, з 30.01.2025 по 05.02.2025 року, з 07.02.2025 року по 21.02.2025 року, з 24.02.2025 року по 17.03.2025 року, з 18.03.2025 року по 18.03.2025 року, з 26.03.2025 по 08.05.2025 року, з 08.05.2025 року по 20.06.2025 року з розрахунку 100000,00 грн. пропорційно дням його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з отриманням легкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 20.01.2025 року по 28.01.2025 року, з 30.01.2025 по 05.02.2025 року, з 07.02.2025 року по 21.02.2025 року, з 24.02.2025 року по 17.03.2025 року, з 18.03.2025 року по 18.03.2025 року, з 26.03.2025 по 08.05.2025 року, з 08.05.2025 року по 20.06.2025 року з розрахунку 100000 (Сто тисяч) гривен 00 копійок пропорційно дням його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку з отриманням легкого поранення за висновком (постановою) військово- лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 20.01.2025 року по 28.01.2025 року, з 30.01.2025 по 05.02.2025 року, з 07.02.2025 року по 21.02.2025 року, з 24.02.2025 року по 17.03.2025 року, з 18.03.2025 року по 18.03.2025 року, з 26.03.2025 по 08.05.2025 року, з 08.05.2025 року по 20.06.2025 року з розрахунку 100000,00 грн. пропорційно дням його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з отриманням легкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
З 20.01.2025 року по 28.01.2025 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», м. Полтава з діагнозом: розлади адаптації, змішана тривожно-астенична реакція з виходом в астенію, епілептиформні пароксизми в гострому періоді ЗЧМТ (14.01.2025 року) з ессенціональним тремором на фоні резидуально-органічної симптоматики (повторні ЗЧМТ в анамнезі) з нерівномірним розширенням субарахноідальних просторів (КТ ГМ 23.01.2025), помірними дифузними зміни ЕЕГ (23.01.2025), цефалгічний синдроми, міопія слабкого ступеню, ангіопатія сітківки обох очей.
З 30.01.2025 по 05.02.2025 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні в КП "3-я міська клінічна лікарня» Полтавської міської ради, м. Полтава з діагнозом: ЗЧМТ (14.01.2025 р.), струс головного мозку, на фоні наслідків повторних ЗЧМТ (анамнестично), з стійким цефалгічним синдромом, гіперкінетичним синдромом, симптоматична епілепсія (потребує відео-моніторінг ЕЕГ для диференційної діагностики з неепілептичними пароксизмальними станами), акубаротравма без розриву барабаних перетинок, міопія слабкого ступеню, ангіопатія сітківки обох очей.
З 07.02.2025 по 21.02.2025 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в Центрі неврології «Харківська клінічна лікарня на залізничному транспорті» м. Харків з діагнозом: ЗЧМТ (14.01.2025 р.), струс головного мозку з вираженими цефалгіями, астенічним синдромом, функціональним тремором, розлади адаптації з вегетативною дисфункцією. Цервікалгія внаслідок остеохондрозу С4- С5, С5-С6 з протрузіями дисків, загострення, виражений больовий синдром, часткова атрофія зорових нервів.
З 24.02.2025 по 17.03.2025 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина НАМНУ», м. Харків з діагнозом: енцефалополі радикулоневропатія змішаного генезу (травматичного: ЗЧМТ, АБТ 14.01.25 р. за анамнезом, дисциркуляторного, аутоімунного) з тетрапарезом, лікворно-гіпертензійним, вестибуло-атактичним, астено-невротичним, інсомнічним синдромами, околоруховими, чутливими порушеннями, вегето- вісцеральними пароксизмами симпато-адреналового типу (за анамнезом), розлад адаптації, змішана тривожна-астенічена реакція. НЦД за змішаним типом, післятравматична сенсоневральна приглуховатість з двох боків, часткова постравматична атрофія зорових нервів, виписаний в задовільному стані.
З 18.03.2025 по 18.03.2025 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «МКЛ №30» ХМР, м. Харків з діагнозом: двобічна сенсоневральна приглухуватість.
З 26.03.2025 по 08.05.2025 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні клінічної, соціальної та дитячої психіатрії в ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина НАМНУ», м. Харків з діагнозом: посттравматичний стресовий розлад, стабільний тип перебігу, важко виражений дисоціативно-конверсійний варіант. Змішана (постравматична, токсико- дисметаболічна) гіпотонічно- резидуально-органічна гіперкінетичним, мозочково- атактичним синдромами з порушенням акту ходьби, 3 дистальним тетрапарезом, лікворно-гіпертензивним, невротичним синдромами, чутливими порушеннями, вегето-вісцеральними пароксизмами симпато-адреналового типу (за анамнезом), післятравматичною сенсоневральною приглухуватістю з двох боків, частковою атрофією зорових нервів. Хронічний гастродуоденіт, фаза нестійкої ремісії, ГЕРХ під питанням Дискінезія жовчних шляхів. Переведений до відділення аутоімунних і дегенеративних захворювань нервової системи.
З 08.05.2025 по 20.06.2025 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у відділення аутоімунних і дегенеративних захворювань нервової системи в ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина НАМНУ», м. Харків з діагнозом: післятравматична (повторні ЗЧМТ, АБТ 14.01.25р. за анамнезом), дисциркуляторна гіпертонічна І ст. енцефалопатія 3 гіпотонічно-гіперкінетичним, синдромами з порушенням акту ходьби, дистальним тетрапарезом, лікворно- гіпертензійним, астено-невротичним, інсомнічним синдромами, чутливими порушеннями, вегето-вісцеральними пароксизмами симпато-адреналового типу (за анамнезом), післятравматичною сенсоневральною приглухуватістю з двох боків, частковою атрофією зорових нервів. Післятравматичний стресовий розлад, стабільний тип перебігу, важко виражений дисоціативно-конверсійний варіант. Гіпертонічна хвороба І ст., 1 ст., ризик 1 (низький). Цервікобрахіалгія з вираженим больовим синдромом, м`язово-тонічним компонентом, вегето-притативними проявами, чутливими порушеннями на тлі остеохондрозу, спондилоартрозу шийного і верхньогрудного відділів хребта, правобічної задньо-латеральної протрузії м/х дисків С4-С5, С5-С6, С6-С7. Тораколюмбалгія з помірним больовим синдромом, вегето-іритативними проявами на тлі розповсюдженого остеохондрозу, спондилоартрозу, правобічної задньо латеральної протрузії диску 8-9, лівобічної субартікулярної протрузії диску L5-S1.
Вказані обставини підтверджуються медичною характеристикою на військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2025 року.
Відповідно до медичної характеристики на військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2025 року щодо ОСОБА_1 визначено діагноз: післятравматична (повторні ЗЧМТ за анамнезом), дисциркуляторна гіпертонічна І ст. токсико-дисметаболічна енцефалопатія з гіпотонічно-гіперкінетичним, мозочково-атактичним синдромами з порушенням акту ходьби, дистальним тетрапарезом, лікворно-гіпертензійним, астено- невротичним, інсомнічним синдромами, чутливими порушеннями, вегето- вісцеральними пароксизмами симпато-адреналового типу (за анамнезом), післятравматичною сенсоневральною приглухуватістю з двох боків, частковою атрофією зорових нервів, післятравматичний стресовий розлад, стабільний тип перебігу, важко виражений дисоціативно-конверсійний варіант. Гіпертонічна хвороба І ст., 1 ст., ризик 1 (низький), цервікобрахіалгія з вираженим больовим синдромом, м`язово-тонічним компонентом, вегето-іритативними проявами, чутливими порушеннями на тлі остеохондрозу, спондилоартрозу шийного і верхньогрудного відділів хребта, правобічної задньо-латеральної протрузії м/х дисків С4-С5, С5-С6, С6- С7, тораколюмбалгія з помірним больовим синдромом, вегето-іритативними проявами на тлі розповсюдженого остеохондрозу, спондилоартрозу, правобічної задньо- латеральної протрузії диску Th8-9, лівобічної субартікулярної протрузії диску L5-S1.
Згідно довідки військово-лікарської комісії № 2025-0721-1310-5110-7 від 21.07.2025 складеної щодо позивача визначено діагноз: Наслідки ВТ (14.01.2025) Акубаротравма без порушення цілісності, двобічна сенсоневральна приглухуватість легкого ступеню СВС АD 26,25 дБ, АS 26,25 дБ, травма, так, пов`язана з проходженням військової служби, за ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370) травма відноситься до легких.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 2025-0930-1029-5736-3 від 30.09.2025 щодо позивача визначено діагноз: вертеброгенна цервікокраніобрахіалгія торакоалгія, стійкий виражений больовий синдром рецидивуючий перебіг, захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.
Не погоджуючись з бездіяльністю щодо не виплати додаткової грошової винагороди за період з 20.01.2025 року по 28.01.2025 року, з 30.01.2025 по 05.02.2025 року, з 07.02.2025 року по 21.02.2025 року, з 24.02.2025 року по 17.03.2025 року, з 18.03.2025 року по 18.03.2025 року, з 26.03.2025 по 08.05.2025 року, з 08.05.2025 року по 20.06.2025 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Відповідно до п.1-2 Постанови “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” №168 від 28.02.2022 (далі по тексту – Постанова №168) встановлено, що виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до п.11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі по тексу - Порядок 260) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Отже, на період дії воєнного стану додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень виплачується військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пропорційно часу проходження стаціонарного лікування або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно довідки військово-лікарської комісії № 2025-0721-1310-5110-7 від 21.07.2025 складеної щодо позивача визначено діагноз: Наслідки ВТ (14.01.2025) Акубаротравма без порушення цілісності, двобічна сенсоневральна приглухуватість легкого ступеню СВС АD 26,25 дБ, АS 26,25 дБ, травма, так, пов`язана з проходженням військової служби, за ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370) травма відноситься до легких.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 2025-0930-1029-5736-3 від 30.09.2025 щодо позивача визначено діагноз: вертеброгенна цервікокраніобрахіалгія торакоалгія, стійкий виражений больовий синдром рецидивуючий перебіг, захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.
Згідно вказаних документів травма позивача не пов`язана із захистом Батьківщини та є легкою.
За таких обставин, у відповідача були відсутні правові підстави для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 з розрахунку 100000,00 грн. за оскаржуваний період.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.
Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Верховний Суд у постанові від 21.03.2025 по справі № 460/21394/23 прийшов до висновку, що період спірних правовідносин до 19 липня 2022 року регулюється положеннями статті 233 КЗпП України, у редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, яка визначає право особи на звернення до суду із позовом про стягнення належної їй грошового забезпечення без обмеження будь-яким строком. Зазначив, що спірні правовідносини у період з 19 липня 2022 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Для встановлення дат, з якими частина друга статті 233 КЗпП України пов`язує початок обчислення строку звернення до суду з відповідним позовом, суд повинен з`ясувати, чи виконав відповідач передбачений статтею 110 КЗпП України обов`язок щодо позивача (якщо так, то в якій формі), та коли позивач набув документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум грошового забезпечення за кожен місяць зазначених періодів. Крім того, для обрахунку передбаченого частиною другою статті 233 КЗпП України строку звернення до суду, суд повинен встановити дату одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 грудня 2025 року у справі № 460/7194/24.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.03.2025 по справі № 460/21394/23 погодився із висновком апеляційного суду про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).
Також, Верховний Суд у постанові від 22.01.2026 по справі № 420/26951/24 зазначив, що чинне законодавство не передбачає форми документа, що відображає фактичні суми нарахувань та виплат, а також способу його доведення військовослужбовцю. Водночас такими документами можуть бути розрахункові листи, відомості про нараховане і виплачене грошове забезпечення, фінансові повідомлення або інші документи, які б розкривали зміст виплати грошового забезпечення (складові, їх розміри, утримання), які роботодавець зобов`язаний надати під час виплати грошового забезпечення та з яких працівник (військовослужбовець) може об`єктивно встановити розмір виплаченої йому суми, її складові та можливу неповноту виплат. Вказав, що саме з моменту ознайомлення з відповідним документом у військовослужбовця виникає реальна можливість і об`єктивна необхідність оцінити правильність здійснених нарахувань, виявити допущені порушення, що і буде усвідомленим сприйняттям особи наявності/відсутності порушеного права щодо належних виплат.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Даний адміністративний позов сформовано в системі «Електронний суд» 13.01.2026 та зареєстровано судом 14.01.2026.
При цьому, відповідачем не надано доказів щодо ознайомлення позивача з документом, які б розкривали зміст виплати грошового забезпечення (складові, їх розміри, утримання), які роботодавець зобов`язаний надати під час виплати грошового забезпечення та з яких працівник може об`єктивно встановити розмір виплаченої йому суми, її складові та можливу неповноту виплат.
Отже, не можна прийти до висновку щодо пропущення позивачем строку звернення до суду.
Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими вищевказані посилання відповідача.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.