Справа № 634/1135/25 
Провадження № 2/634/64/26 
Категорія 40

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року 
Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді – Зимовського О.С.,
за участю секретаря – Лісняк С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості 76757,66 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі - 18999,97 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 43507,71 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» - 14249,97 грн, стягнути сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4909731 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі - Договір). На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки,
передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору:
Відповідно до п. 1.2. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 15000 грн.
Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 22.08.2024 року по 17.08.2025
року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. На пільговий строк 20 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 1 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1 % у день.
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА
УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту
на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного
засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під
час укладання Договору.
Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої
зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 15000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ «А - БАНК», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». 
В подальшому позичальником було підписано додатковий договір від 26.08.2024 та
відповідно кошти у розмірі 4000 гривень від первісного кредитора згідно договору
були надіслані платіжною системою ТОВ «ПЕЙТЕК» на картку споживача.
02.06.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору
факторингу № 02-1/06/2025 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ
ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до Відповідача.
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 02-1/06/2025 від 02.06.2025 року ТОВ
«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати
відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити
Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних
Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора,
шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення
текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника
електронну адресу та/або телефонний номер.
Отже, до ТОВ «Українські фінансові операції» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором.
Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного дговору факторингу
від 02.06.2025 року №02-1/06/2025 року перейшло право грошової вимоги до
відповідача за договором № 4909731 від 22.08.2024 року загальна сума
заборгованості склала 72007,68 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 18999,97
грн., заборгованості за процентами – 43507,71 грн. та заборгованість по нарахованим
штрафам/неустойкам у розмірі 9500 грн..
Згідно п. 1.1. Договору факторингу № 02-1/06/2025 від 02.06.2025 року: За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4909731 строк кредиту 360 днів: з 22.08.2024 року по 17.08.2025 року.
Станом на дату укладання Договору факторингу від 02.06.2025 року № 02-
1/06/2025, строк дії Договору № 4909731 від 22.08.2024 року не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та
відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції»  з дати факторингу
03.06.2025 року донараховано відсотки за (75 календарних днів) 19000 грн * 1 % =
189,9997 грн * 75 календарних дні = 14249,9775 грн. відсотки нараховані позивачем.
Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до
позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої
заборгованості ані на рахунки ТОВ «Українські фінансові операції», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 4909731 від 22.08.2024 року загальною сумою 76757,66 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 18999,97 грн.,
нарахованих процентів первісним кредитором - 43507,71 грн. 19000 грн * 1 % = 189,9997 грн* 75 календарних дні = 14249,9775 грн. відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції».
Також представник позивача просить, в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з відповідача на користь позивача; роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Ухвалою суду від 20.11.2025 відкрито провадження в порядку спрощеного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив здійснювати розгляд справи без участі представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, від представника відповідача до суду надійшла заява в якій останній просив провести судове засідання без участі відповідача та представника відповідача. В направленому до суду відзиву представник відповідача зазначила, що відповідач не заперечує факт укладення вказаного кредитного договору і наявності заборгованості за кредитом, але вважав, що розмір заборгованість за кредитним договором становить суму 37999,94 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 18999,97 грн., суми заборгованості за процентами у розмірі 18999,97 грн. Також відповідач заперечував проти стягнення витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., та просив її зменшити до 2000 грн.
У направленій до суду відповіді на відзив представник позивача зазначила, що відповідач не заперечує факт укладення Договору № 4909731 від 22.08.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та отримання коштів в сумі 15000 грн. а також не належного виконання позичальником майнових зобов`язань обумовлених Договором. Відповідач заперечує розмір заборгованості та пропонує суду стягну заборгованість за кредитним договором у сумі 37999,94 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 18999,97 грн., суми заборгованості за процентами у розмірі 18 999,97 грн. Однак відповідачем та його представником , не надано розрахунку заборгованості із процентів в сумі 18999,97 грн. Тому вимоги відповідача задоволенню не підлягають.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, що не суперечить положенням ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з частинами 1- 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Судом встановлено, що 22.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4909731 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Відповідно до п. 1.2. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 15000 грн.
Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 22.08.2024 року по 17.08.2025
року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. На пільговий строк 20 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 1 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1 % у день.
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА
УКРАЇНА» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту
на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного
засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під
час укладання Договору.
Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої
зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 15000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ «А - БАНК», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». 
В подальшому позичальником було підписано додатковий договір від 26.08.2024 та
відповідно кошти у розмірі 4000 гривень від первісного кредитора згідно договору
були надіслані платіжною системою ТОВ «ПЕЙТЕК» на картку споживача.
02.06.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору
факторингу № 02-1/06/2025 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ
ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 02-1/06/2025 від 02.06.2025 року ТОВ
«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати
відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити
Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних
Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора,
шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення
текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника
електронну адресу та/або телефонний номер.
Згідно п. 1.1. договору факторингу № 02-1/06/2025 від 02.06.2025 року за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4909731 строк кредиту 360 днів: з 22.08.2024 року по 17.08.2025 року.
Станом на дату укладання договору факторингу від 02.06.2025 року № 02-
1/06/2025, строк дії договору № 4909731 від 22.08.2024 року не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та
відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції»  з дати факторингу
03.06.2025 року донараховано відсотки за (75 календарних днів) 19000 грн * 1 % =
189,9997 грн * 75 календарних дні = 14249,9775 грн.
Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до
позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої
заборгованості на рахунки ТОВ «Українські фінансові операції» або на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 4909731 від 22.08.2024 року загальною сумою 76757,66 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 18999,97 грн.,
нарахованих процентів первісним кредитором - 43507,71 грн. 19000 грн * 1 % = 189,9997 грн* 75 календарних дні = 14249,9775 грн. відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції».
Щодо укладення договору № 4909731 від 22.08.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 і отримання ним грошових коштів вказаний факт відповідачем не заперечується .
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У справі встановлено, що між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого сторони погодили умови договору: тип кредиту - кредит, суму кредиту, строк кредиту, періодичність платежів зі сплати процентів.
Даний договір підписаний відповідачем електронним підписом .
Факт перерахування коштів ТОВ «Лінеура Україна» відповідно до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту підтверджується довідкою платіжного провайдера про здійснення зарахування кредитних коштів на платіжну картку. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Щодо доведеності розміру заборгованості по відсоткам.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов` язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2020 у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).
Згідно розрахунку заборгованості по процентам за кредитним договором № 4909731 від 22.08.2024 року за період з 22.08.2024 року по 02.06.2025 року включно становить загальну суму 43507,71 грн.
Крім того, згідно розрахунку ТОВ «Українські фінансові операції» з дати факторингу 03.06.2025 року донараховано відсотки за (75 календарних днів) 19000 грн * 1 % = 189,9997 грн * 75 календарних дні = 14249,9775 грн
Отже, з урахуванням вимог статті 13 ЦПК України, суд вважає, що доведеними є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по процентам в розмірі 76757,66 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 18999,97 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 43507,71 грн. 19000 грн * 1 % = 189,9997 грн* 75 календарних дні = 14249,9775 грн.
Щодо посилання представника відповідача на розмір заборгованості відповідача в сумі 18999,97 грн. то суд визнає їх безпідставними, оскільки представником відповідача не надано доказів на підтвердження вказаної суми, зокрема не приведено контрозрахунку заборгованості по процентам. 
Щодо вимог позивача про застосування положень ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України.
Відповідно до ч.10 та ч.11ст.265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Таким чином, норма ч.10 та ч.11 ст. 265 ЦПК України передбачає, що суд може зазначити в рішенні про нарахування саме відсотків або пені, натомість позивач просить нарахувати інфляційні витрати та 3 % річних, відповідно до статті 625 ЦК України, що в розумінні Цивільного кодексу України є різним.
Крім того, суд додатково зазначає, що відповідно до п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, в частині позовних вимог, що стосуються нараховування інфляційних витрат і 3% річних, суд відмовляє у задоволенні.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції представник ТОВ «Українські фінансові операції» - адвокат Дідух Є.О. надав договір про надання юридичних послуг, акт приймання-передачі послуг на загальну суму 10 000,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг).
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов щодо наявності підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, розмір яких, з урахуванням критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та часткового задоволення позовних вимог, буде складати 3000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подачу позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а тому з урахуванням задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, ЦПК України, суд, -

ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код ЄДРПОУ 40966896, заборгованість за договором № 4704719 від 02 червня 2024 року в розмірі 177454,08 грн (сто сімдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні 08 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код ЄДРПОУ 40966896 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста дванадцять дві гривні 40 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код ЄДРПОУ 40966896 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду в тридцяти денний строк з дня його складання.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: