справа № 631/1532/25
провадження № 2/631/494/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року ???????????????????????????????? ??? ??? селище Нова Водолага 

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді Трояновської Т. М., 
за участі секретаря судового засідання Семенко А. А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В: 

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» – Лісовський Олександр Анатолійович, який діє на довіреності № 18/08 від 18 серпня 2025 року, з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № 1934558 від 06 липня 2025 року у розмірі 39226 гривень 58 копійок, з яких: 20950 гривень 00 копійок – заборгованість за тілом кредиту, 18276 гривень 58 копійок – заборгованість за процентами, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 06 липня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1934558, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема за допомогою використання відповідачем кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором t74574, що був направлений позивачем.
Так, 06 липня 2025 року ОСОБА_1 пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР», що свідчить про те, що остання ознайомилась з Правилами та іншою наданою їй інформацією. Під час здійснення реєстрації в Інформаційно-телекомунікаційній системі, відповідач: надала всі свої особисті персональні; надала згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення в Інформаційно-телекомунікаційній системі електронної відмітки, в порядку передбаченому статті 2 Закону України «Про захист персональних даних»; створила особистий кабінет; пройшла процедуру верифікації своєї банківської платіжної картки, на яку в подальшому позивачем, булі перераховані кредитні кошти.
Відповідно до підпункту 1.1.1 Кредитного договору, на умовах цього договору, кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з пунктом 1.2 Кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 25000 гривень 00 копійок. Кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України (пункт 2.1 Кредитного договору).
За твердженням представника позивача, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 25000 гривень 00 копійок шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Так, відповідно до квитанції за сплату № 20275-1363-233255653 від 06 липня 2025 року на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 зараховано грошові кошти в сумі 25 000 гривень 00 копійок, що здійснювалось за допомогою системи «EasyPay», час операції 14 година 23 хвилин.
За умовами укладеного договору строк кредиту – 80 днів з кінцевим терміном повернення до 23 вересня 2025 року (включно).
Як зазначив представник позивача, відповідно до пункту 4.1 Кредитного договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, запропоновану кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються кредитором, публікуються на сайті), на підставі правочину, що укладається між сторонами.
04 серпня 2025 року між сторонами була укладена Додаткова угода до Кредитного договору № 1934558 від 06 липня 2025 року на часткову зміну пункту 1.3 Договору та Додатку 1 до Договору. Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 23 жовтня 2025 року. 
Надалі, 03 вересня 2025 року ОСОБА_1 уклала з позивачем ще одну Додаткову угоду до Кредитного договору № 1934558 від 06 липня 2025 року на часткову зміну пункту 1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, у якій сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 22 листопада 2025 року.
Як вказав представник позивача, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до кредитного договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування акційної процентної ставки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Згідно з пунктом 1.3.2 Кредитного договору періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30 днів (період, що починається з моменту укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу.
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» на противагу відповідачу свої зобов`язання виконало в повному обсязі та в обумовлені в договорі термін, проте остання свої зобов`язання за укладеним договором не виконала, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 виникла прострочена заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 39226 гривень 58 копійок, як складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 20950 гривень 00 копійок, заборгованості за нарахованими процентами у сумі 18276 гривень 58 копійок.
Враховуючи наведене, посилаючись на приписи статтей 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1049 та 1054 Цивільного кодексу України, представник позивача просив стягнути суму наявної заборгованості з відповідача, а також понесені витрати по сплаті судового збору. 
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 грудня 2025 року позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою?Нововодолазького?районного суду Харківської області від 27 лютого 2026 року визначено про заочний розгляд справи за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі судом не вживалось.? 
Уповноважений представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно, відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. У прохальній частині позовної заяви представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» вказав, що у разі неявки відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та ухвалення заочного рішення.
Відповідач, ОСОБА_1 , у судове засідання повторно не з`явилась, хоча про дату час та місце проведення судового засідання повідомлялась відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Судові повістки про виклик відповідача повернулись на адресу суду з відміткою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРПОШТА» про неможливість вручення – «адресат відсутній».
Крім того, у судове засідання, призначене на 27 лютого 2026 року, ОСОБА_1 викликалась шляхом розміщення судового оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України. 
Про причини своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за її відсутності, а також відзив на позовну заяву, у відповідності до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, не надала, станом розгляду справи не цікавилась.? 
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. 
Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. 
Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
В даному випадку відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про дату судового розгляду справи, враховуючи наявні в матеріалах справи довідки поштового відділення, у тому числі з позначкою про неможливість вручення судової повістки «адресат відсутній за вказаною адресою». Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у складі колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та у постанові від 13 травня 2024 року у справі № 755/4829/23 (провадження № 61-73св24). 
Окрім цього, частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (частина 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України). 
Також відповідно до частини 1?статті 280 Цивільного процесуального кодексу України?у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення. 
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.? 
В даному випадку суд також бере до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 та від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц, в яких зазначено, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явився у судове засідання, а сторона позивача звернулась на адресу суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечують, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.? 
Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1?статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). 
Відповідно до положень часини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього?кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). 
Положеннями частини 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. 
Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. 
Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. 
06 липня 2025 року о 14 годині 23 хвилин між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено електронний Кредитний договір № 1934558, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом направлення через ІТС та використання позичальником одноразового ідентифікатора t74574.
Так, у пункті 1.1 Кредитного договору передбачено, що укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитора, доступ до якої забезпечується позичальнику через сайт. Електронна ідентифікація позичальника в ІКС кредитора здійснюється при вході позичальника в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитором правильності введення коду, що є електронним підписом позичальника та направлений кредитором на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході та/або (під час обслуговування у кредитора). При цьому, позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до сайту/ІКС кредитора. На умовах цього Договору, кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
У пунктах 1.2 – 1.3 визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає 25000 гривень 00 копійок; тип кредиту – кредит. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 23 вересня 2025 року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі/Графіку платежів. Кількість платежів – 2 платежі. Періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30 днів (період, що починається з моменту укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу, далі по тексту – перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу, (далі по тексту – другий період користування кредитом). 
Відповідно до пункту 1.4 Кредитного договору процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: базова процентна ставка – 0.9900 % в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; основна процентна ставка 0.99 % в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом; акційна процентна ставка, що застосовується відповідно до наступних умов: – 0.0990 % в день, що застосовується протягом першого період користування кредитом, (крім випадку якщо позичальник скористався першою акційною ставкою або уклав додаткову угоду про продовження строку кредиту, де дана акційна ставка буде застосована до дати такого укладення(включно), якщо позичальник своєчасно сплатить перший платіж не пізніше строку та не менше суми, що встановлені в початковому Графіку платежів (+3 календарні дні додатково для виконання вказаного зобов`язання) або у вказаний строк укладе додаткову угоду про продовження строку кредиту (пролонгацію). Якщо позичальник не має права на отримання знижки на умовах акційної ставки, акційна ставка в цьому полі буде дорівнювати розміру базової ставки, яка відповідно діє в цей період, у зв`язку з чим ця умова Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для позичальника. В даному випадку, позичальник, як учасник Програми лояльності, отримує від кредитора індивідуальну знижку на базову процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за базовою процентною ставкою протягом першого періоду користування кредитом (його частини), а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (включно), буде перераховано за акційною процентною ставкою, відповідно до вищезазначених умов. У випадку невиконання позичальником умов для отримання індивідуальної знижки від кредитора, користування кредитом для позичальника здійснюється за базовою процентною ставкою протягом першого періоду користування кредитом (без застосування знижки) на звичайних (базових) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів (позичальників), які не мають окремих індивідуальних знижок базової процентної ставки. При цьому, позичальник розуміє та погоджується, що застосування акційної процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання позичальником права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується базова процентна ставка, при цьому застосування базової процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах базової процентної ставки. Протягом строку дії Договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для позичальника, якщо позичальнику доступна знижка на базову проценту ставку та позичальник виконав умови для отримання доступної знижки. 
Тип процентної ставки – фіксована. 1.6 Цільове призначення кредиту(мета отримання кредиту): на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункти 1.5 та 1.6 Кредитного договору).
Згідно з пунктом 1.7 Кредитного договору денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 0.10 % в день. Розрахунок денної процентної ставки: (1980 гривень 00 копійок/25000 гривень 00 копійок)/80 днів ? 100% = 0.10 % в день. 
У пунктах 1.8 – 1.11 Кредитного договору сторони узгодили, що загальні витрати за кредитом на дату укладення Договору складають: 1980 гривень 00 копійок. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 118.39 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 26980 гривень 00 копійок. Обчислення денної та орієнтовної реальної річної процентних ставок, загальних витрат за кредитом та орієнтовної загальної вартості кредиту також базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що кредитор і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені Договором. Крім того, при обчисленні вказаних показників, не враховуються витрати позичальника, обов`язковість сплати яких не передбачена цим Договором та/або законодавством України та/або оплата яких здійснюється незалежно від походження коштів (власні, кредитні), в тому числі, але не виключно: витрати пов`язані з технічними, програмними і комунікаційними ресурсами, що необхідні позичальнику для організації каналів доступу і підключення до сайту/ІКС кредитора, здійснені переказу коштів через третіх осіб в погашення заборгованості за Договором, з отриманням від третіх осіб інформаційних послуг (підбір кредитної пропозиції) та інше.
Відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України. У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) кредитором платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від кредитора (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів позичальника для надання кредиту за цим Договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття кредитором рішення про надання кредиту позичальнику. Якщо сторони з будь яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду, позичальник втрачає право отримати кредитні кошти за цим Договором, а у кредитора не виникає прострочення кредитора. Сума кредиту (його частина) перераховується кредитором протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 06 липня 2025 року або 07 липня 2025 року. У випадку, якщо кредитор здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в пункті 1.3 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується кредитором в Особистому кабінеті.
Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту. Розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та фактичної кількості днів у році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день (пункти 3.1 та 3.2 Кредитного договору).
У пункті 4.1 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що строк кредиту може бути продовжено за ініціативою Позичальника на кількість днів, запропоновану Кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються Кредитором, публікуються на Сайті), на підставі правочину, що укладається між Сторонами, відповідно до наступного порядку.
Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пункті 6.2 Договору (пункт 6.1 Кредитного договору).
Згідно з пунктом 6.3 Кредитного договору позичальник, який отримав кредит на суму, яка не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення Договору, здійснює платежі за Договором у наступній черговості (крім випадків, коли Кредитором прийнято рішення використовувати черговість визначену в підпункті 6.3.1 Договору ): у першу чергу сплачує штрафи та/або пені (за наявності); у другу чергу сплачує прострочені проценти за кредитом; у третю чергу сплачує строкові проценти за кредитом; у четверту чергу здійснює повернення простроченого кредиту; у п`яту чергу здійснює повернення строкового кредиту; у шосту чергу здійснює погашення інших платежів.
У випадку несвоєчасного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту(частини кредиту), позичальник зобов`язаний сплатити кредитору проценти в розмірі: 0.99 % від залишку заборгованості за сумою кредиту за кожен день прострочення. Розмір процентів на прострочений кредит є фіксованим та не може бути змінено кредитором в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом Договору кредитор дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування» (пункт 7.1 Кредитного договору).
Підписанням даного кредитного договору ОСОБА_1 у пункті 9.2 зокрема підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит кредитора, що розміщені на сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються її особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності; наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання позичальника, передбачені цим Договором.
Додатком № 1 до Кредитного договору № 1934558 від 06 липня 2025 року є Таблиця (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), у якій відображено дати видачі кредиту/дати платежу: 06 липня 2025 року, 04 серпня 2025 року та 23 вересня 2025 року, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період: усього 26980 гривень 00 копійок; проценти за користування кредитом: усього 1980 гривень 00 копійок; реальна річна процентна ставка: 118,39 %; загальна вартість кредиту: 26980 гривень 00 копійок, який також підписаний ОСОБА_1 06 липня 2025 року о 14 годині 23 хвилини в електронному вигляді одноразовим ідентифікатором t74574.
Також 06 липня 2025 року о 14 годині 21 хвилину шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором v79560 ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) для продуктів, що надаються під торговою маркою Firstcredit, згідно якого була надана інформація споживачу до укладення кредитного договору, з якого слідує, що кредитодавцем є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» та основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту – кредит; сума/ліміт кредиту – 25000 гривень 00 копійок; строк кредитування – 80 днів з пролонгацією; мета отримання кредиту – споживчі (особисті) потреби; спосіб та строк надання кредиту – шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної споживачем не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору; основна процентна ставка – 0.99 % в день (361.35 % річних), що застосовується протягом періоду пролонгації (продовження); тип процентної ставки – фіксована; загальні витрати за кредитом на період пролонгації – 8662 гривні 50 копійок; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за на період пролонгації (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 33662 гривні 50 копійок; реальна річна процентна ставка – 2206 % річних; кількість та розмір платежів, періодичність внесення (в період пролонгації) – 2 платежі: сплата 1-го платежу в сумі 23242 гривень 50 копійок через 30 днів, що включає 742 гривні 50 копійок суму процентів та 22500 гривень 00 копійок суму кредиту; сплата 2-го платежу в сумі 3737 гривень 50 копійок через 50 днів, що включає 1237 гривень 50 копійок суму процентів та 2500 гривень 00 копійок суму кредиту; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту – 0.99 % в день.
Крім того, 04 серпня 2025 року о 22 годині 56 хвилин між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 1934558 від 06 липня 2025 року, яка відтворена шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом направлення та використання позичальником одноразового ідентифікатора q57058.
У пунктах 1 – 3 Додаткової угоди сторони домовились продовжити строк кредиту на 80 днів, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: на часткову зміну пункту 1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 23 жовтня 2025 року. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів в період пролонгації (продовження), визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (з урахуванням всіх змін, що погоджені сторонами). Кількість платежів в період пролонгації – 2 платежі. Періодичність сплати платежів в період пролонгації: 1-й платіж через 30 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за днем укладення цієї додаткової угоди та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати цього платежу); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати цього платежу). У межах нового строку кредиту, застосовується наступний розмір процентної ставки: основна процентна ставка – 0.99 % в день, застосовується протягом періоду пролонгації (продовження). На період продовження строку кредиту: денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 0.43 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає 2206 %; орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складе: 33662 гривень 50 копійок.
Додатком № 1 від 04 серпня 2025 року до Кредитного договору № 1934558 від 06 липня 2025 року є Таблиця (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), у якій відображено дати видачі кредиту/дати платежу: 06 липня 2025 року, 03 вересня 2025 року та 23 жовтня 2025 року, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період: усього 33662 гривні 00 копійок; проценти за користування кредитом: усього 8662 гривні 50 копійок; реальна річна процентна ставка: 2206 %; загальна вартість кредиту: 33662 гривні 50 копійок, який також підписаний ОСОБА_1 04 серпня 2025 року о 22 годині 56 хвилини в електронному вигляді одноразовим ідентифікатором q57058.
Також 04 серпня 2025 року шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором q57058 ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення додаткової угоди на продовження строку кредиту за договором про споживчий кредит № 1934558 від 06 липня 2025 року) для продуктів, що надаються під торговою маркою Firstcredit.
Окрім цього, 03 вересня 2025 року о 14 годині 08 хвилин між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено ще Додаткову угоду до Кредитного договору № 1934558 від 06 липня 2025 року, яка відтворена шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом направлення та використання позичальником одноразового ідентифікатора v09464.
У пункті 1 Додаткової угоди сторони домовились продовжити строк кредиту на 80 днів, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: на часткову зміну пункту 1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 22 листопада 2025 року. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів в період пролонгації(продовження), визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (з урахуванням всіх змін, що погоджені сторонами). Кількість платежів в період пролонгації – 2 платежі. Періодичність сплати платежів в період пролонгації: 1-й платіж через 30 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за днем укладення цієї додаткової угоди та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати цього платежу). 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати цього платежу).
Додатком № 1 від 03 вересня 2025 року до Кредитного договору № 1934558 від 06 липня 2025 року є Таблиця (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), у якій відображено дати видачі кредиту/дати платежу: 06 липня 2025 року, 03 жовтня 2025 року та 22 листопада 2025 року, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період: усього 33662 гривні 00 копійок; проценти за користування кредитом: усього 8662 гривні 50 копійок; реальна річна процентна ставка: 2206 %; загальна вартість кредиту: 33662 гривні 50 копійок, який також підписаний ОСОБА_1 04 серпня 2025 року о 22 годині 56 хвилини в електронному вигляді одноразовим ідентифікатором v09464.
При цьому матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем фактів підписання 06 липня 2025 року Кредитного договору № 1934558, Додатків до договору та Паспорту споживчого кредиту, а також підписання 04 серпня 2025 року та 03 вересня Додаткових угод до Кредитного договору № 1934558 від 06 липня 2025 року, Додатків до них та Паспорту споживчого кредиту. 
Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у погодженому сторонами розмірі. 
Крім мотивів, викладених вище, суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 357/12292/16-ц, в якій зазначено, що неоспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України?свідчить про правомірність цього правочину. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття умов цього договору. 
Також на підтвердження укладення до Кредитного договору № 1934558 від 06 липня 2025 року позивачем надано Анкету клієнта – ОСОБА_1 (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) та Візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення вказаного договору, з якої вбачається, що 06 липня 2025 року о 14:12:56 клієнт ОСОБА_1 використовуючи власний номер мобільного телефону зайшла у особистий кабінет на сайті кредитодавця, о 14:16:33 – направила заявку на отримання кредиту, о 14:21:09 – підписала паспорт кредиту, о 14:18:17 – кредитодавець направив кредитний договір, о 14:22:46 – кредитодавець направив позичальнику одноразовий ідентифікатор, о 14:23:02 – позичальник направила повідомлення про прийняття умов та підписала кредитний договір.
На підтвердження переказу грошових коштів ОСОБА_1 позивачем надано копію квитанції до платіжної інструкції № №20275-1363-233255653, з якої вбачається, що 06 липня 2025 року о 14 годині 23 хвилин 06 секунд, термінал № 1363 «easypay» перераховано грошові кошти у сумі 25000 гривень 00 копійок платником: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР», надавач платіжних послуг платника: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», отримувач: ОСОБА_1 , IBAN/Номер картки: НОМЕР_2 , надавач платіжних послуг отримувача: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК», призначення платежу: кредитні кошти від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» згідно договору № 1934558, ІД операції: 1635499756.
Як убачається із копій довідки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТВИЙ ДІМ» від 05 грудня 2025 року № 18281, останнє повідомило, що згідно договору з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» № 28122023/02А від 28 грудня 2023 року було успішно проведено операцію: ID платежу 1635499756, сума – 25000 гривень 00 копійок, дата прийняття – 06 липня 2025 року о 14 годині 23 хвилини, номер замовлення: 9fb66d8a-1abc-424f-9e8 4-2670146b5b64, номер картки: НОМЕР_3 .
На виконання ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 грудня 2025 року про витребування доказів у справі, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» листом № 20.1.0.0.0/7-260121/55916-БТ від 22 січня 2026 року повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_5 ). З виписки по особистому рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 убачається, що 06 липня 2025 року на картку НОМЕР_2 останньої були зараховані грошові кошти у сумі 25000 гривень 00 копійок. 
Отже, за встановленим у судовому засіданні обставинами, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 грошові кошти у кредит зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах передбачених договором, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань за договором у повному обсязі не виконала, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не надала, проценти за користування кредитом сплачувала не у повному обсязі. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 виконання зобов`язань за кредитним договором № 1934558 від 06 липня 2025 року станом на 22 листопада 2025 року у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 39226 гривень 58 копійок, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту – 20950 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками – 18276 гривень 58 копійок.
Вказана заборгованість відповідачем не заперечувалась та у встановленому законом порядку не спростовано. 
Вирішуючи даний спір суд виходить з положень Цивільного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини.?? 
У частині 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.? 
Так, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини 1 та 2 статті 14 Цивільного кодексу України).? 
За правилом, наведеним у частині 1 статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.? 
Відповідно до частин 1 – 3 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 
У відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1?статті 627 Цивільного кодексу України).? 
За змістом статей?626 та 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.? 
Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України).? 
Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).? 
Приписами частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.? 
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України).? 
Абзац 2 часини 2 статті 639 наведеного кодифікованого закону України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 
За змістом пунктів 10 та 11?статті 1 Закону України № 1734-VІІІ від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» споживче кредитування – правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) – грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (частина 1 статті 13 Закону України № 1734-VІІІ від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування»). 
Із прийняттям Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.? 
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.? 
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України № 851-ІV від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ – документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.? 
Враховуючи положення наведеної норми права, правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.? 
Положеннями частин 1 та 3 статті 6 Закону України № 851-ІV від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватись електронний підпис. Накладання електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.? 
Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (частина 1 статті 7 Закону України № 851-ІV від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг»).? 
Відповідно до частин 3 та 4 статті 11 Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших?інформаційно-комунікаційних системах.? 
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію»).? 
У відповідності до частини 12 наведеної норми права, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.? 
Положеннями статті 12 Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.? 
При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.? 
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.? 
Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі 127/33824/19 тощо.? 
Також Верховний Суд у своїх постановах від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 зазначив, що укладення сторонами договору в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором на підставі?Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію» відповідає положенням законодавства України та не має наслідком нікчемність або недійсність такого договору, якщо сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов і позивач не довів, що договір суперечить вимогам закону. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.? 
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.? 
Тобто, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично – у вигляді окремого документа.? 
Як вже зазначалось вище, електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.? 
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.? 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19.? 
У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, статтям 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію».? 
За обставинами даної справи відповідач, ОСОБА_1 , шляхом власноручного введення одноразових ідентифікаторів: t74574, q57058 та v09464, отриманих від позивача, прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписала кредитний договір № 1934558 від 06 липня 2025 року й додаткові угоди до вказаного договору (здійснила акцепт пропозиції позивача), тобто відповідний договір разом із додатковими угодами вважається укладеним у відповідності до статтей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов.? 
При цьому матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем фактів підписання вказаного вище кредитного договору та додаткових угод до нього.? 
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.? 
Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. 
Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. 
Положення частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлюють обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти, належні йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. 
Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України?позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
За приписами частин 1 та 2 статті 1056-1 Цивільного кодифікованого закону України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (частина 3 статті 1056-1 Цивільного кодексу України). 
Із розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР», встановлено, що загальний борг відповідача за?кредитним договором № 1934558 від 06 липня 2025 року з урахуванням додаткових угод до нього, станом на 22 листопада 2025 року становить 39226 гривень 58 копійок, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту – 20950 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками – 18276 гривень 58 копійок.
Як вже зазначалось, вказана заборгованість відповідачем не заперечувалась та у встановленому законом порядку не спростовано.??Також відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, а тому суд погоджується з розрахунками заборгованості, наданих позивачем.? 
При цьому, проценти за користування кредитом визначено відповідно до статтей 1048 та 1056-1?Цивільного кодексу України, відповідно такі не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні вище вказаного положення закону.? 
Відповідач розуміла розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що нею під сумнів не ставилось.? 
Суд звертає увагу на те, що у договорах за участю фізичної особи – споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів та зауважує, що враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, якщо дійсно вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість ОСОБА_1 погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень.? 
Підписавши договір про надання кредиту та додаткові угоди до нього ОСОБА_1 засвідчила, що погодилась на отримання в кредит коштів саме на умовах, що визначені договором. 
При цьому, як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. 
Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).
Згідно вимог статтей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України у встановлений строк.? 
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).? 
Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно вищевказаної норми права, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.? 
Положеннями статті 614 Цивільного кодексу України регламентовано, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.? 
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України).? 
Отже, після підписання договору про надання кредиту у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та сплатити проценти.? 
В силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.? 
Цивільно-правова відповідальність – це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.? 
Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вимоги кредитного договору № 1934558 від 06 липня 2025 року відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням?статтей 526 – 530 Цивільного кодексу України.? 
Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним вище договором у добровільному порядку відповідачем ОСОБА_1 за час розгляду справи в суді не надано.? 
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України. 
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідно до яких відповідач отримавши кошти у кредит, своїх зобов`язань з їх повернення і сплати процентів за користування грошима належним чином не виконала.? 
З урахуванням вищевикладеного, при заочному розгляді справи, аналізуючи зібрані у справі докази, як кожний окремо так й всі у сукупності, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1934558 від 06 липня 2025 року у загальному розмірі 39226 гривень 58 копійок, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту – 20950 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками – 18276 гривень 58 копійок, підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, підтверджені належними доказами. 
При цьому суд наголошує, що судове доказування – це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. 
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. 
У відповідності до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 Цивільного процесуального кодексу України). 
Згідно з частиною 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. 
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 зробила правовий висновок, відповідно до якого принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. 
У даній справі на виконання свого процесуального обов`язку, відповідачем не надано доказів повернення кредиту чи спростування встановлених судом обставин на час розгляду справи. 
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.? 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). 
Відповідно до частини 1, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Статтею 7 Закону України від 19 листопада 2024 року № ?4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок, а тому за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинен був би сплатити судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок. 
Водночас частиною 3 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
З даним позовом ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» звернулась до суду з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, а тому, як убачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422 гривні 40 копійок, що підтверджено платіжною інструкцією № 2254 від 09 грудня 2025 року, надавач платіжних послуг: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ». 
Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). 
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» підлягають задоволенню у повному обсязі, суд доходить висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок.? 
Крім того, представник позивача просив суд стягнути з відповідача витрати, понесені ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» на відправку копії позову відповідачу в сумі 99 гривень 50 копійок, на підтвердження чого надав квитанцію про сплату послуг з відправки кореспонденції «Поштова служба «Е-Пост» № 1861748 від 15 грудня 2025 року.
З цього приводу суд зазначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункт 4 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поштові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 99 гривень 50 копійок підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим з урахуванням приписів пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України є підстави для їх стягнення з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 14 – 16, 202, 204, 509, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 627, 629, 1046, 1048, 1049, 1050, 1056-1 Цивільного кодексу України, статтями 1 – 5, 10 – 13, 17,?19, 23, 76,?81, 89, 133, 141, частиною 3 статті 211, частиною 1 статті 223, пунктом 2 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтею 259, статтями 263 – 265, 267, 268, частинами 5 та 11 статті 272, частинами 1 і 2 статті 273, статтями 280 – 283, частиною 1 статті 352, статтями 354 і 355 Цивільного процесуального кодексу України, ? 

?????????????????????????????????????????????????????? ??? В И Р І Ш И В:? 

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» заборгованість за кредитним договором № 1934558 від 06 липня 2025 року у розмірі 39226 (тридцять дев`ять тисяч двісті двадцять шість) гривень 58 копійок, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту – 20950 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками – 18276 гривень 58 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» понесені судові витрати по сплаті судовому збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для підготовки справи до розгляду у розмірі 99 (дев`яносто дев`ять) гривень 50 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду безпосередньо, або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення: 

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39287145, адреса місцезнаходження: вулиця Костянтинівська, будинок № 75, приміщення 601А, місто Київ. 

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя ????????????????????????????????????????? ???? Т. М. Трояновська