Справа № 158/3868/25
Провадження № 2/0158/278/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

02 березня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
позивача - ОСОБА_1 
представника позивача - ОСОБА_2 
відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 
законного представника неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи - Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -
в с т а н о в и в :
Адвокат Немченко Л.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи - Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заявлені вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з 13.09.2008 року розпочали спільно проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу (далі - сім`я). Спершу сім`я проживала разом із матір`ю ОСОБА_7 - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому разом із батьком ОСОБА_7 - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у сім`ї народилася донька ОСОБА_3 , батьком якої записано ОСОБА_7 .
У травні 2024 року ОСОБА_7 був мобілізований, проходив військову службу у вч НОМЕР_1 . 
30.09.2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 подали до Луцького відділу ДРАЦС заяву про реєстрацію шлюбу, державну реєстрацію якого було призначено на 24.10.2025 року.
Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 загинув під час виконання бойового завдання в районі н.п. Костянтинівка, Краматорського району Донецької області.
Вказує, що факт загибелі військовослужбовця ОСОБА_7 пов`язаний із захистом Батьківщини, у членів сім`ї загиблого військовослужбовця виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". До членів сім`ї військовослужбовця відносяться також особи, які проживали з померлим однією сім`єю, як чоловік та жінка, якщо цей факт встановлений в судовому порядку. Встановлення зазначеного юридичного факту їй необхідно для отримання зазначеної виплати.
З врахуванням вищевикладеного просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу між собою, і не перебували в будь якому іншому шлюбі з 13.09.2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_4; встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утриманні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 13.09.2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_4.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.12.2025 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання.
18.01.2026 року від представника Міністерства оборони України - Ткачука В.В. подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначив, що у позові не наведено належних і допустимих доказів наявності взаємних прав та обов`язків у заявниці та загиблого. Оскільки достатніх доказів про проживання позивача із загиблим однією сім`єю та на підтвердження спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків заявником не надано, відповідно, відсутні підстави для визнання такого факту доведеним.
19.01.2026 року від представника вч НОМЕР_1 - ОСОБА_8 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначив, що вч НОМЕР_1 в питанні призначення соціальних пільг, виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю та іншими повноваженнями не наділена.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.01.2026 року, залучено до участі у даній справі, в якості законного представника відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - орган опіки та піклування за місцем її проживання, а саме Виконавчий комітет Луцької міської ради.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.02.2026 року, підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Немченко Л.А. у судовому засіданні кожен зокрема, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, а також подав до суду письмову заяву про визнання позову, в порядку ч. 1 ст. 206 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у присутності представника органу опіки та піклування (законного представника) ОСОБА_4 позовні вимоги визнала та просила задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.
Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Судом встановлено, що підтверджується копією будинкової книги на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 (з 25.01.1999 року), ОСОБА_7 (з 23.12.2010 року), ОСОБА_3 (з 08.11.2012 року), ОСОБА_1 (з 27.05.2019 року) /т.1, а.с.21-25/.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.11.2012 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками останньої зазначено ОСОБА_7 та ОСОБА_1 /т.1, а.с.20/.
У судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_7 було мобілізовано до лав Збройних Сил України. З 18.07.2024 року останній зарахований у розпорядження командира вч НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби ОСОБА_7 02.10.2025 року склав особисте розпорядження на випадок загибелі (смерті), зникнення безвісти, полону, відповідно до якого визначив, що належні від держави виплати (одноразова грошова допомога, а також інші, які будуть передбачені законом) мають бути розподілені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /т.1, а.с.203-211/.
Крім того, у матеріалах справи наявні копії спільних фотографій ОСОБА_7 та ОСОБА_1 з яких вбачається спільне проведення дозвілля в колі рідних та близьких (друзів), характерне сім`ї /т.1, а.с.35-46/.
Згідно копії банківських виписок із карткового рахунку ОСОБА_1 , ОСОБА_7 сплачував комунальні послуги та регулярно здійснював переказ коштів позивачу /т.1, а.с.57-154/.
Як вбачається із відповіді Луцького відділу ДРАЦС у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №85/22.11-06-65 від 04.11.2025 року, 30.09.2025 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 подано заяву про реєстрацію шлюбу, яка призначена на 24.10.2025 року. Однак, 23.10.2025 року до відділу звернулася ОСОБА_1 та повідомила, що державна реєстрація не відбудеться, оскільки ОСОБА_7 загинув. 
Згідно копії сповіщення сім`ї №1350 від 21.10.2025 року, оповіщено ОСОБА_1 , про те, що її чоловік ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання в районі н.п. Костянтинівка, Краматорського району Донецької області /т.1, а.с.33/.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31.10.2025 року, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /т.1, а.с.19/.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожна зокрема, показали суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з вересня 2008 року розпочали спільно проживати однією сім`єю без реєстрацію шлюбу. Спершу проживали разом із матір`ю ОСОБА_7 - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому разом із батьком ОСОБА_7 - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначили, що між ними бути стосунки характерні сімейним, зокрема, проживали разом, вели спільне господарство, тощо. Також свідки зазначили, що ОСОБА_7 утримував свою сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як до мобілізації, так і в період перебування на військовій службі.
Вищевказане також підтвердили у судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 (батько ОСОБА_7 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (донька ОСОБА_7 і ОСОБА_1 ), в присутності законного представника ОСОБА_4 .
Відповідно до частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно з ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» визначено, що особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.
Розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначається відповідно до абзацу другого підпункту «а» пункту 1 статті 16-2 зазначеного Закону.
Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється особам, зазначеним в особистому розпорядженні загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, або особам, зазначеним у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України «Про Національну поліцію» та пункті 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень абзаців четвертого і п`ятого цього пункту.
Розподіл часток одноразової грошової допомоги у разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, або відмови однієї з осіб, зазначених у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України "Про Національну поліцію" та пункті 4 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", від отримання одноразової грошової допомоги, а також у разі, коли одна із таких осіб у трирічний строк з дня виникнення права на отримання допомоги не реалізувала своє право на отримання одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до вимог статті 118-3 Кодексу цивільного захисту України, статті 100 Закону України "Про Національну поліцію" та статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
У постанові Верховного Суду від 29 травня 2023 року у справі №175/2319/22 зроблено висновок, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та встановлення факту смерті у певний час не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а саме виникнення у заявника права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а також права на спадкування за законом майна померлого спадкодавця, що є окремим предметом доказування.
Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у даній справі вплине на кількість осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги та відповідно на її розмір для кожної особи, яка має на неї право, тобто встановлення такого юридичного факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право, що відповідно є підставою для розгляду зазначеної справи в порядку позовного провадження.
Правила статті 3 СК України визначають те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.
Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім`єю відповідно до вимог статей 77-78 ЦПК України є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; спільні фото, листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що особи вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України, подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно до ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.
Аналізуючи подані до суду докази, як окремо кожен, так і в сукупності між собою, з урахуванням стандарту більшої переконливості суд дійшов висновку, що позивачем до суду надані належні, допустимі та достатні докази, які доводять факти, викладені в позові, на підтвердження вимог позивача.
Так, позивачем була надано докази, кожен із яких сам по собі не може мати вирішальне значення, проте в сукупності надають суду підстави дійти висновку про наявність у відносинах позивача та загиблого таких ознак сім`ї, як наявність спільної дитини, спільного господарства, спільних витрат, спільного бюджету, участь у витратах наявності сімейних обов`язків. При цьому, під час проходження військової служби ОСОБА_7 02.10.2025 року склав особисте розпорядження на випадок загибелі (смерті), зникнення безвісти, полону, відповідно до якого визначив, що належні від держави виплати (одноразова грошова допомога, а також інші, які будуть передбачені законом) мають бути розподілені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що свідчить про факт перебування (проживання) останніх однією сім`єю без реєстрації шлюбу, яка в свою чергу не відбулася у звязку із смертю ОСОБА_7 .
З врахуванням вищевикладеного, суд при ходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи - Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу між собою, і не перебували в будь якому іншому шлюбі з 13.09.2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утриманні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 13.09.2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 .
Представник позивача - адвокат Немченко Людмила Анатоліївна, адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідачі:
- ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_4 ;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_2 .
Законний представник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Луцької міської ради, адреса: м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 21.
Треті особи:
- Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ;
- ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ;
- Міністерство оборони України, адреса: м. Київ, просп. Повітряних сил України, код ЄДРПОУ: 00034022.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення суду виготовлено 04.03.2026 року.