ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
с-ще Зарічне 
24 березня 2026 року   Справа № 561/337/26 

Суддя Зарічненського районного суду Рівненськоїої області Дідик А. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 18 березня 2026 року близько 18:00 год. за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 вчинив щодо співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився. За змістом ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У матеріалах справи є докази того, що ОСОБА_3 повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи. Це підтверджує повідомлення про надіслання повідомлення на його номер в додатку "Viber". Клопотання про відкладення розгляду не подавав.
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не подала.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях  ОСОБА_3  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Згідно зі ст.1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:
домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Згідно з вимогами ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Винуватість  ОСОБА_3  у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №753830 від 18.03.2026, відповідно до якого, ОСОБА_1 18 березня 2026 року близько 18:00 год. за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 вчинив щодо співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1);
- рапортом чергового відділення №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області від 18.03.2026, згідно якого 18.03.2026 о 20:59 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявниця ОСОБА_2 повідомила про те, що її співмешканець ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство (а. с. 3);
- письмовими поясненнями та заявою потерпілої ОСОБА_2 згідно з якими у цю ж дату близько ОСОБА_1 вчинив щодо неї домашнє насильство , перебуваючи у нетверезому стані ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою (а. с. 5-6).
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, яких судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу.
Керуючисьст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому слід стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави.
Керуючись ст. 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Зарічненський районний суд Рівненської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя        А. В. Дідик