Справа № 643/10255/25
Провадження № 2/643/800/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/ЗАОЧНЕ/

24.03.2026 

24 березня 2026 року місто Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в складі: 
головуючого судді Сугачової О.О.,
за участю секретаря Мовчан К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Косінської Олени Василівни, до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користування житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення, зобов`язання передати ключи,
в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить зобов`язати останнього усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення позивачці у вказану квартиру та передачі ключів від вхідних дверей квартир за вищевказаною адресою; стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір в сумі 1211,20грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000грн.
Обґрунтовуючи вимоги позову позивачка зазначає, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2025, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16.12.2022 по справі 642/7432/21 шлюб розірваний. За ас шлюбу сторонами було набуто квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням Октябрьского (Шевченківського) районного суду м. Полтави від 16.03.2023 по справі №643/22 851/21 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково, а саме, визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_3 . З моменту розірвання шлюбу та поділу майна подружжя відповідач перешкоджає позивачці в користуванні спільним майном, а саме: не відчиняє двері, не надає доступ до речей, які там знаходяться та були набуті ще під час шлюбу, на дзвінки та смс-повідомлення не відповідає. Так, 25.04.2025 в черговий раз, позивачка намагалася отримати від відповідача доступ до спільної квартири, однак у зв`язку з тим, що останній двері квартири не відчиняв, на телефонні дзвінки на смс-повідомлення не відповідав, позивачка звернулася до правоохоронних органів за гарячою лінією «102», з проханням допомогти потрапити до належної їй на праві власності нерухомості. Водночас, працівники поліції повідомили, що здійснити примусове відкриття дверей не мають повноважень та запропонували вирішити спір у цивільному порядку. 
Разом із позовом стороною позивача подано клопотання про допит свідка.
Ухвалою судді від 30.06.2025 відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено провести у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 13.08.2025 о 10:00.
09.07.2025 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференція поза межами приміщення суду, яке ухвалою суду від 07.08.2025 було задоволено.
Відповідач в судові засідання не з`явився, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце їх проведення, заяв про поважні причини своєї відсутності або про розгляд справи без участі сторони відповідача, до суду на надійшло, правом надання відзиву проти позову, пред`явленням зустрічного позову, не скористався.
13.08.2025 від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява, якою остання просить закрити підготовче засідання та перейти до слухання справи по суті, розгляд клопотання про допит свідка слухати без участь сторони позивача, задовольнити його у повному обсязі.
29.10.2025 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 , якою остання просить клопотання про допит свідка залишити без розгляду, справу розглядати на підставі наданих доказів, судове засідання 29.10.2025 провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечують.
Ухвалою суду від 29.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 . Клопотання про допит свідка залишено без розгляду.
13.02.2026 від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, із змісту якої також вбачається, що станом на дату подачі цієї заяви, відповідач продовжує перешкоджати позивачці у користуванні належній їй квартири, дублікати ключів не надає, тож предмет спору, з яким вона звернулася продовжує існувати. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Суд вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із такого.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить частина квартири АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності в порядку поділу майна подружжя.
Такі обставини підтверджено копією рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.03.2023, Відомостями з Державного реєстру речових прав (а.с.11-15).
Відповідно до положень ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Частка у праві спільної часткової власності, що належить кожному зі співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка у праві спільної часткової власності не стосується частки майна (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 442/7505/14-ц, провадження № 61-4536св18).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.08.2018 р. у справі № 545/3728/16-ц (провадження № 61-9958св18) зроблено висновок, що «відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний із застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто для того, щоб подати цей позов, необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення. Цей спосіб захисту може знаходити свій прояв у вимогах про усунення перешкод у здійсненні права спільної власності між співвласниками».
Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК).
У частинах 1, 3 ст. 12, частинах 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, установлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях
Як встановлено судом на підставі наданих стороною позивача доказів, ОСОБА_1 є співвласником на праві спільної часткової власності, частини квартири АДРЕСА_3 .
Із змісту позову вбачається, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачці у користуванні частиною вищевказаною квартирою, а саме: не відчиняє двері, не надає доступ до речей, які там знаходяться та були набуті ще під час шлюбу, на дзвінки та смс-повідомлення не відповідає.
Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці данні встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків (.2 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.
На підтвердження вимог позову щодо перешкоджання відповідачем у користуванні спірною квартирою, частина якої перебуває у власності позивачки, останньою суду надано повідомлення ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області на адвокатський запит від 18.06.2025 про звернення ОСОБА_1 до працівників поліції 25.04.2025 про те, що вона не може потрапити до квартири, так як колишній чоловік її не впускає (а.с.16-18).
Інших доказів щодо обставин, на які посилається позивачка, суду не надано, від допиту свідка сторона позивача відмовилась, листування, смс-переписку не пред`явлено, докази про проживання, перебування відповідача у спірній квартирі, користування нею тощо, також відсутні. 

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів (ст.89 УПК України).
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, позивачка має законне право вимагати усунення перешкод щодо користування своєю власністю, проте саме факт такому перешкоджання, останнєю не доведений належними та достатніми доказами, які б підтверджували доводи та заявлені вимоги, перебували у взаємному зв`язку та об`єктивно свідчили на обставини, які повинні бути встановлені судом.
Отже, аналіз вищевикладеного, відсутність доказів з боку позивача, позбавляє суд прийняти законне та обґрунтоване рішення, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
Через прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову, суд відповідно відмовляє у вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правничу допомогу у відповідності до правил ст.ст.137,141 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 76-79, 280-283, 258,259,263-265,268,352 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Косінської Олени Василівни, до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користування житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення, зобов`язання передати ключи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова, шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту цього рішення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. 
Рішення складено 24.03.2026.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , РОНКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя   О.О. Сугачова