Справа № 171/245/26 
Провадження № 1-кп/216/680/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 12025046410000055 від 10 грудня 2025 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велике Артакове Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, є курсантом військовій частині НОМЕР_1 , неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),
захисник ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

У невстановлені досудовим розслідуванням час і місці ОСОБА_3 , маючи злочинний намір, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання боєприпасів, вибухових речовин і пристроїв, усвідомлюючи заборону їх вільного обігу та його карність, не маючи дозволу на їх придбання й зберігання, незаконно придбав 1 підривач УЗРГМ, 1 корпус гранати Ф-1, артилерійський порох вагою приблизно 500 г, 14 патронів калібру 5,45 мм, 4 патрони калібру 7,62 мм, які в подальшому переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до 17 січня 2026 року, коли вони були виявлені та вилучені під час проведення санкціонованого обшуку за місцем його мешкання. 
За висновком експерта від 26 січня 2026 року № CE-19/104-26/2147-ВТХ надані на дослідження уніфікований запал та корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1: промислово виготовлений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, який не належить до категорії вибухових пристроїв чи бойових припасів, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та належить до категорії вибухових речовин; промислово виготовлений модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ, який належить до категорії вибухових пристроїв; вказані предмети при передбачуваному їх конструкційному поєднанні (у зборі) утворюють промислово виготовлену осколкову оборонну ручну гранату Ф-1, яка належить до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху.
За висновком експерта від 26 січня 2026 року № KCE-19/104-26/2349-ВТХ надана на дослідження речовина є вибуховою речовиною - нітроцелюлозним (бездимним) порохом; наданий на дослідження предмет, а саме верхній пучок повного змінного бойового заряду 122-мм пострілу роздільно-гільзового заряджання, який споряджений нітроцелюлозним порохом, придатний для вибухового перетворення у формі горіння в повному обсязі.
За висновком експерта від 21 січня 2026 року № CЕ-19/104-26/2299-БЛ надані на дослідження чотирнадцять патронів виготовлені промисловим способом і є боєприпасами - 5,45-мм проміжними патронами зразка 1974 року, призначеними для стрільби з бойової нарізної автоматичної вогнепальної зброї калібру 5,45 автоматів «АК-74», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій; патрони до стрільби придатні.
За висновком експерта від 26 січня 2026 року № CE-19/104-26/2295-БЛ надані на дослідження чотири предмети виготовлені промисловим способом і є боєприпасами - 7,62-мм гвинтівковими патронами центрального бою до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм - гвинтівки та карабіни системи Мосіна, гвинтівки СВД, СВТ, кулемети ПК, ПКТ та інші; два патрони, з чотирьох наданих на дослідження, до стрільби придатні; інші два патрони до стрільби не придатні внаслідок значної деформації гільз.
Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Крім того, у вересні 2025 року (точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи в лісосмузі поблизу селища Українка в Криворізькому районі Дніпропетровської області, маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту, зірвав фрагменти рослин коноплі, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс. Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свої дії, направлені на зберігання наркотичного засобу без мети збуту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переніс вказану рослину роду конопля до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де висушив її та зберігав для власного вживання, без мети буту.
17 січня 2026 року в період з 10.08 год. до 12.50 год. під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 працівниками поліції в приміщенні літньої кухні була виявлена та вилучена суха подріблена речовина рослинного походження зеленого кольору зі специфічним запахом, яка знаходилась у металевій банці червоного кольору, двох чорних поліетиленових пакетах, двох пластикових банках і двох картонних банках. 
За висновком експерта від 21 січня 2026 року № CE-19/104-26/2294-НЗПРАП надана на експертизу речовина рослинного походження масами 39,580 г і 3,936 г, яка була вилучена під час обшуку в ОСОБА_3 , є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, і в перерахунку на суху речовину становить 32,440 г і 3,035 г відповідно.
За висновком експерта від 22 січня 2026 року № CE-19/104-26/2296-НЗПРАП надана на експертизу речовина рослинного походження масами 93,495 г і 155 г, яка була вилучена під час обшуку в ОСОБА_3 , є верхівковими частинами рослини роду конопля і є канабісом, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, і в перерахунку на суху речовину становить 71,524 г і 123,256 г відповідно.
За висновком експерта від 22 січня 2026 року № CE-19/104-26/2292-НЗПРАП надана на експертизу речовина рослинного походження масами 169,613 г і 199,613 г, яка була вилучена під час обшуку в ОСОБА_3 , є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, і в перерахунку на суху речовину становить 147,597 г і 173,464 г відповідно. Разом з тим надана на експертизу речовина загальною масою 28,385 г є сумішшю, яка складається з речовини рослинного походження зеленого кольору масою 21,410 г і є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, і в перерахунку на суху речовину становить 19,089 г, а також насіння сіро-зеленого кольору масою 6,975 г, яке має анатомо-морфологічні ознаки дозрілого насіння рослин коноплі і до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься. 
Загальна маса вилученого в ОСОБА_3 наркотичного засобу - канабісу в перерахунку на суху речовину становить 570,405 г, який останній незаконно придбав, виготовив і зберігав у великому розмірі для особистого вживання без мети збуту.
Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту у великому розмірі.
30 січня 2026 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_7 , було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при цьому підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних вище фактичних обставин і кваліфікацій діянь. 
За змістом угоди про визнання винуватості сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 такого покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 просив затвердити укладену угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 і його захисник ОСОБА_7 також просили затвердити угоду й призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кожного з інкримінованих йому злочинів за викладених вище фактичних обставин і кваліфікацій діянь, а також ствердив про правильне розуміння та усвідомлення роз`яснених йому судом права на справедливий судовий розгляд, наслідків укладення та затвердження цієї угоди, характеру кожного обвинувачення, виду й розміру покарання та інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Водночас обвинувачений запевнив про добровільність укладення угоди за відсутності будь-якого примусу під час досудового розслідування.
З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини кримінального провадження стороною обвинувачення встановлені правильно та безумовно визнаються обвинуваченим, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом.
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що інкриміновані ОСОБА_3 діяння дійсно мали місце й ці діяння містять такі склади кримінальних правопорушень:
 
- ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу;
 
- ч. 2 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту у великому розмірі.
 
Під час судового засідання на виконання приписів ст. 474 КПК України судом було детально роз`яснено сторонам кримінального провадження наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а також визначені ч. 4 ст. 394 КПК України обмеження права оскарження вироку. Крім того, суд переконався в добровільності укладення сторонами цієї угоди, правильному розумінні й усвідомленні обвинуваченим у повній мірі його права на справедливий судовий розгляд. 
Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону суд виходить із того, що стороною обвинувачення надана правильна правова кваліфікація кримінальним правопорушенням, стосовно таких правопорушень за їх характером і тяжкістю передбачена можливість укладення вказаної угоди, прокурором ураховано визначені ст. 470 КПК України обставини при її укладенні, зміст угоди відповідає положенням ст. 472 КПК України, а її умови відповідають інтересам суспільства й не порушують інтересів сторін та інших осіб, узгоджене сторонами покарання визначено в межах санкцій частин статей, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, з дотриманням приписів Загальної частини КК України, обставин для сумнівів у добровільності укладення угоди та підстав для відмови в її затвердження судом не встановлено.
Ураховуючи викладене, встановивши, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать чинному законодавству, а наслідки затвердження та невиконання угоди сторонам зрозумілі, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави 23 622 грн 10 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експертів.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373, 374, 376, 468-470, 472-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2026 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 12025046410000055 від 10 грудня 2025 року. 
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами угоди міру покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Початок іспитового строку  ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 23 622 (двадцять три тисячі шістсот двадцять дві гривні) 10 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.
Речові докази, а саме:
- канабіс масою 640,057 г і насіння сіро-зеленого кольору масою 4,116 г, змиви з гранати, патрони калібру 5,45 мм у кількості 11 штук і стріляні гільзи в кількості 3 штук, патрони калібру 7,62 мм у кількості 2 штук і стріляні гільзи в кількості 2 штук, патрони калібру 12х799 мм у кількості 3 штук (а.к.п 36, 37, 78-80, 142), - знищити;
- підривач УЗРГМ, корпус гранати Ф-1, порох, - вважати знищеними за результатами проведених вибухово-технічних експертиз;
- решту речових доказів і документів – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя   ОСОБА_1