Справа № 991/3071/26
Провадження 1-кс/991/3086/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 і захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) ОСОБА_7 
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_4 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дрезден у Німеччині, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює менеджером на ТОВ «Фрам Шиппинг Едженсі», одружений, має сина 2010 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , затриманий 01.04.2026 о 07.20),
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 209, частиною 3 статті 27/частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України (далі-КК),
у кримінальному провадженні №52021000000000573 від 07.12.2021,
ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис судового провадження.
02.04.2026 до ВАКС надійшло клопотання від 01.04.2026 детектива НАБУ ОСОБА_7 (далі-детектив), погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для розгляду якого відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , яким здійснено судовий розгляд 03.04.2026.
2. Короткий виклад клопотання і позицій учасників судового провадження.
2.1. Детектив: у клопотанні просив: «1) Клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів; 2) Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 66 560 000 грн, з покладенням на підозрюваного у разі внесення застави наступних обов`язків: не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , зі свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ; здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю; 3) Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави»,
що обґрунтовувалось зокрема таким: «1. Фактичні обставини.
1.1 Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у провадженні №52021000000000573 за підозрою, зокрема, ОСОБА_26 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.3 ст.358 КК України.
1.2 У провадженні розслідуються обставини неправомірних дій службових осіб АТ «ДПЗКУ», що призвело до заволодіння майном (кукурудзою) під час виконання зовнішньоекономічних контрактів з компаніями «TRANS TRADE RK SA» (3 контракти) та «QAM7 DMCC» (1 контракт) на загальну суму 28 860 792,4 дол США.
Як виявлено слідством, ОСОБА_8 , очоливши у листопаді 2020 року АТ ДПЗКУ, не пізніше травня 2021 року спільно з своїм знайомим та одночасно директором та кінцевим бенефіціарним власником компанії Trans Trade RK SA (далі - ТТ) ОСОБА_9 , створив та очолив ОЗГ, до якої ними залучено керівника Департаменту АТ ДПЗКУ ОСОБА_10 , довірену особу ОСОБА_9 - ОСОБА_4 , а також ОСОБА_11 , та яка упродовж 2021 року шляхом зловживання ОСОБА_8 та ОСОБА_10 своїм службовим становищем безоплатно та безповоротно заволоділа майном АТ ДПЗКУ (кукурудзою) загальною вартістю більше 28,8 млн дол США при укладенні й виконанні АТ ДПЗКУ як Продавцем 4 договорів поставки.
Одним із способів заволодіння чужим майном стало підроблення офіційних документів (коносаментів та ветеринарних сертифікатів), організоване ОСОБА_9 і ОСОБА_4 , а безпосередньо вчинене, зокрема ОСОБА_11 , оригінали яких залишалися у розпорядженні ОЗГ, а підроблені документи спрямовувалися до АТ ДПЗКУ для створення хибного враження володіння оригіналами цих документів та контролю майна.
Після закінчення злочину ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 вчинено легалізацію майна, одержаного злочинним шляхом.
1.3. Так, в.о. голови правління ОСОБА_8 та директор департаменту трейдингу ОСОБА_10 уклали 3 контракти з ТТ щодо поставки кукурудзи, а саме:- №EXP120521-FC від 12.05.2021 - загальна вага Товару становить 65 000,00 метричних тонн +/- 5%, ціною 292,00 доларів США за 1 (одну) метричну тонну, загальною вартістю - 18 980 000, 00 доларів США. - №EXP020621-FC від 02.06.2021 - загальна вага Товару становить 35 000,000 метричних тонн +/-10%, ціною 287,00 доларів США за 1 (одну) метричну тонну, загальною вартістю - 10 045 000,00 доларів США. - №EXP140621-FC від 14.06.2021 - загальна вага Товару становить 60 000,00 метричних тонн +/- 10%, ціною 290,00 доларів США за 1 (одну) метричну тонну, загальною вартістю - 17 400 000, 00 доларів США.
Згідно з п. 4.3. контракту датою поставки вважається дата коносамента, виданого в порту завантаження. Оригінали коносаментів повинні бути видані та передані Продавцю не пізніще ніж через 2 дні після закінчення завантаження товару (п. 7.3).
За п. 4.4. контракту, право власності на Товар належить Продавцеві та не повинне бути передане Покупцеві до моменту оплати та отримання Продавцем 100% вартості Товару.
Згідно з п. 6.1 договору 100% вартості товару, поставленого за Контрактом, Покупець сплачує у безготівковій формі на умовах CAD відповідно до рахунку Продавця протягом 3 робочих днів по скан-копіям, наведеним у п. 6.2 Контракту документів, але в будь-якому разі до початку до початку розвантаження судна.
Також у абзаці другому п. 6.1 передбачено, що у разі необхідності та за власним бажанням, Продавець має право вимагати від Покупця надати на їх бланку гарантійний лист, виданий Головними власниками виконуваного судна, адресований АТ «ДПЗКУ», підписаний та скріплений печаткою, в якому зазначається, що судно не розпочне розвантаження вантажу до отримання офіційного підтвердження від АТ «ДПЗКУ» або від призначених ними вантажних портових агентів.
Після отримання оплати оригінали документів надаються Покупцеві протягом 2 днів.
1.4. Морське судно «EIDER S» було завантажено на виконання двох контрактів, укладених між АТ «ДПЗКУ» та компанією ТТ (№EXP120521-FC від 12.05.2021 - завантажено 12 500 метричних тонн фуражної кукурудзи заг вартістю 3 650 000 дол США та №EXP020621-FC від 02.06.2021. - завантажено 38 500 метричних тонн фуражної кукурудзи заг вартістю 11 049 500 дол США).
За результатами завантаження на судно «EIDER S» видано 6 коносаментів від 10.07.2021 на загальну кількість 51 000 метричних тонн (№1 на кількість 10 000,000 мт; №2 на кількість 10 000,000 мт; №3 на кількість 10 000,000 мт; №4 на кількість 10 000,000 мт; №5 на кількість 3 300,000 мт; №6 на кількість 7 700,000 мт). В графі «вантажоодержувач» вказаних коносаментів зазначено: GOL BAHAR SILK ROAD VEGETABLE OIL (IRAN).
1.5. На виконання контракту №EXP140621-FC від 14.06.2021 АТ «ДПЗКУ» завантажила на морське судно «ISLANDER S» 27 797,560 метричних тонн фуражної кукурудзи загальною вартістю 8 061 292,40 дол США.
За результатами завантаження товару на це судно видано 6 коносаментів від 19.07.2021 на загальну кількість 27 797,560 метричних тонн фуражної кукурудзи (в графі «вантажоодержувач» коносаменту № 1 на кількість 3 344,440 мт зазначено: DANEH GOSTAR MESHKAT (IRAN), а в графі «вантажоодержувач» коносаментів № 2 від 19.07.2021 на кількість 4 800,000 мт; № 3 від 19.07.2021 на кількість 3 300,000 мт; № 4 від 19.07.2021 на кількість 10 000,000 мт, № 5 від 19.07.2021 на кількість 5 600,000 мт, № 6 від 19.07.2021 на кількість 753,120 мт зазначено: GOL BAHAR SILK ROAD VEGETABLE OIL (IRAN).
1.6. Усвідомлюючи необхідність одержання до оплати АТ товару САМЕ ОРИГІНАЛІВ, зокрема коносаментів та ветеринарних сертифікатів, без яких продаж товару кінцевим покупцям був неможливим, у червні 2021 року ОСОБА_9 , організовуючи подальше вчинення підроблення документів, запропонував ОСОБА_4 виготовлення ДВОХ НАЧЕБТО ОРИГІНАЛЬНИХ комплектів документів. Таке виготовлення передбачало підроблення щонайменше двох видів документів: коносаментів та ветеринарних сертифікатів.
ОСОБА_4 , організовуючи вчинення підроблення вказаних документів, залучив до цього процесу ОСОБА_11 , який будучи залученим до ОЗГ не пізніше липня 2021 року та будучи начальником експедиційного відділу ТОВ «Тервіон сервіс», діючи за вказівкою ОСОБА_4 , здійснював оформлення документів, які необхідно для експорту зерна АТ, яке навантажено на судна «EIDER S» та «ISLANDER S».
Безпосереднє підроблення документів ОСОБА_4 , який організовував та керував цим процесом, та ОСОБА_11 доручили невстановленій особі - ОСОБА_44.
12.07.2021 у період часу з 13.38 до 14.22 ОСОБА_11 довів до відома ОСОБА_40 необхідність підроблення офіційних документів - 6 ветеринарних сертифікатів та 6 коносаментів на товар, завантажений на судно «EIDER S».
Цього ж дня ОСОБА_44 узгодив з ОСОБА_4 надання грошових коштів для підроблення згаданих документів.
13.07.2021 в ранковий час ОСОБА_11 отримав аркуші паперу формату А4, на яких ОСОБА_44 за допомогою друкарської форми високого друку (кліше), наніс відтиск печатки судна «EIDER S», що за візуальними ознаками імітує оригінальну, а також підпис від імені капітана судна, використовуючи пишучий прилад за типом кулькової ручки з пастою синього кольору. Одночасно з цим відбулось підроблення міжнародних ветеринарних сертифікатів, в яких поставлено підпис за державного лікаря ветеринарної медицини.
В період часу з 11.00 год до 16.00 год 13.07.2021 ОСОБА_11 роздрукував на отриманих аркушах паперу 6 підроблених коносаментів.
Цього ж дня, 13.07.2021, близько 16.20 год ОСОБА_11 направив підроблений пакет документів кур`єрською службою доставки на адресу АТ «ДПЗКУ».
13.07.2021 о 22.41 год ОСОБА_4 доповів ОСОБА_9 про виготовлення двох комплектів документів та витрати, здійснені на їх підроблення. 
Крім того, 20.07.2021 о 17.01 год ОСОБА_11 доручив ОСОБА_44 підробити 6 коносаментів до 20.07.2021, а в подальшому 21.07.2021 ОСОБА_11 організував їх отримання. 
21.07.2021 ОСОБА_11 отримав аркуші паперу формату А4, на яких ОСОБА_44 за допомогою друкарської форми високого друку (кліше), наніс відтиск печатки судна «ISLANDER S», що за візуальними ознаками імітує оригінальну, а також підпис від імені капітана судна, використовуючи пишучий прилад за типом кулькової ручки з пастою синього кольору. Одночасно з цим відбулось підроблення міжнародних ветеринарних сертифікатів, в яких поставлено підпис за державного лікаря ветеринарної медицини.
В період часу з 11.00 год 21.07.2021 до 16.43 год 22.07.2021 ОСОБА_11 роздрукував на отриманих аркушах паперу проекти коносаментів та близько 17.00 год направив підроблений пакет документів кур`єрською службою доставки на адресу АТ «ДПЗКУ».
У подальшому підроблені коносаменти передавались до АТ для зберігання в службовому сейфі керівника Департаменту АТ ОСОБА_10 .
1.7. Однак, компанія ТТ не оплатила рахунки №EXP120521-FC-2 від 12.07.2021 на суму 3 650 000,00 доларів США, №EXP020621-FC від 12.07.2021 на суму 11 049 500,00 доларів США за товар, завантажений на морське судно «EIDER S», №EXP140621-FC від 19.07.2021 на суму 8 061 292,40 доларів США за товар, завантажений на морське судно «ISLANDER S». 
Тому у відповідності до п. 4.4. контрактів право власності на зерно, яке завантажене на судна «EIDER S» та «ISLANDER S» залишилось за АТ «ДПЗКУ» і компанія ТТ не набула права ним розпоряджатися.
1.8. У подальшому учасниками ОЗГ змінено спосіб вчинення злочину та до процедури укладення зовнішньоекономічного договору залучено сторонню юридичну особу - QAM7 DMCC, залучення якої було необхідним з огляду на виникнення заборгованості ТТ перед АТ по раніше укладеним договорам. 
Так, 16.07.2021 керівництво АТ «ДПЗКУ» в особі ОСОБА_27 та ОСОБА_28 уклали з компанією «QAM7 DMCC» зовнішньоекономічний контракт № EXP160721-FC щодо поставки кукурудзи фуражної в загальній кількості 33 000 метричних тонн +/- 10%, за ціною 264 дол США за 1 метричну тонну, загальна вартість контракту становить 8 712 000,00 доларів США. 
На виконання контракту 23.07.2021 АТ «ДПЗКУ» завантажила 27 049,300 метричних тонн фуражної кукурудзи загальною вартістю 7 141 015,20 доларів США на морське судно «SCROOGE», а отримано від «QAM7 DMCC» коштів на суму 1 041 015,20 дол США. Таким чином, дебіторська заборгованість компанії «QAM7 DMCC» за контрактом EXP160721-FC від 16.07.2021 становила 6 100 000 доларів США.
Незважаючи на відсутність повної оплати за товар, всупереч умовам абз. 4 п. 6.1. контракту та інтересам АТ «ДПЗКУ», оригінали коносаментів №№ 1-27 від 23.07.2021 на товар, завантажений на судно «SCROOGE», ОСОБА_10 09.08.2021 були передані іншій компанії «TRANS TRADE RK SA» в особі ОСОБА_29 як представнику компанії «QAM7 DMCC». 
Внаслідок цього компанія ТТ та «QAM7 DMCC» отримала можливість розпоряджатися товаром, завантаженим на судно «SCROOGE», без здійснення повної оплати за контрактом EXP160721-FC від 16.07.2021.
1.9. АТ «ДПЗКУ» звернулись листами до власників суден «EIDER S» та «ISLANDER S», щодо надання інформації про місцезнаходження зерна, яке перевозилось на виконання контрактів з «TRANS TRADE RK SA», оскільки оригінали коносаментів залишились в АТ «ДПЗКУ».
В свою чергу представники власників судна «EIDER S» повідомили, що твердження АТ «ДПЗКУ» є хибним, зерно було розвантажено в порту призначення на склад під контролем агентів APMARIN DENIZCILIK VE Ulustararasі, які мали при собі оригінали коносаментів.
В листі судновласників «EIDER S» зазначається, що є лише один оригінальний коносамент, який підписаний капітаном судна паном ОСОБА_30 , та скріплений оригінальною печаткою судна - комплект документів, які пред`явили власники зерна в пункті розвантаження. Документи, які зберігаються в АТ «ДПЗКУ» - це підроблені документи, підпис не є підписом капітана судна, а печатка, очевидно згенерована комп`ютером, та не є оригінальною печаткою судна. Дані факти підтверджені допитом свідка ОСОБА_31 , а також висновком судової-почеркознавчої експертизи коносаментів, які залишились в АТ «ДПЗКУ».
1.10. З огляду на викладене в.о. голови правління АТ «ДПЗКУ» ОСОБА_8 , діючи умисно, будучи співорганізатором організованої групи, у співучасті з співорганізатором ОСОБА_9 , співвиконавцями ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволодів зерном АТ «ДПЗКУ», під час реалізації сільськогосподарської продукції в адресу компаній TRANS TRADE RK SA та QAM7 DMCC за контрактами №EXP120521-FC від 12.05.2021, №EXP020621-FC від 02.06.2021 та №EXP140621-FC від 14.06.2021, EXP160721-FC від 16.07.2021 на загальну суму 28 860 792,40 (22 760 792,40 + 6 100 000,00) доларів США, що еквівалентно 776 147 518 грн., за курсом НБУ станом на момент прострочення заборгованості 01.09.2021, що є особливо великим розміром, чим вчинив кримінальне правопорушення.
1.11. У період часу з 02.08.2021 по 08.10.2021 ОСОБА_4 , діючи відповідно до узгодженого злочинного плану з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснював комунікацію з представниками APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI. щодо здійснення оплати за зерно АТ «ДПЗКУ», яке навантажувалось на судна «EIDER S» та «ISLANDER S», а також організовував передачу оригіналів коносаментів щодо даного зерна.
Зокрема, в період часу з 09.08.2021 по 10.08.2021 ОСОБА_32 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , перебуваючи в Турецькій Республіці, передав представникам APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI. 6 коносаментів від 10.07.2021 щодо навантаження зерна АТ «ДПЗКУ» на судно «EIDER S». Таким, чином APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI. отримала можливість розпоряджатися зерном АТ «ДЗПКУ» на власний розсуд.
В період часу з 07.10.2021 по 11.10.2021 ОСОБА_4 , перебуваючи в Турецькій Республіці, передав представникам APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI. 6 коносаментів від 19.07.2021 щодо навантаження зерна АТ «ДПЗКУ» на судно «ISLANDER S». Таким, чином APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI. отримала можливість розпоряджатися зерном АТ «ДЗПКУ» на власний розсуд.
В свою чергу в період з 30.07.2021 по 08.10.2021 на рахунок TRANS TRADE RK SA - НОМЕР_5 (Євро), який відкрито в АТ «Альфа-Банк», надійшло 8 платежів на загальну суму 19 560 059 євро, як оплата за зерно АТ «ДПЗКУ» з суден «EIDER S» та «ISLANDER S», а саме: 30.07.21 - 3 599 925 Євро з рахунку № НОМЕР_2 - компанії APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLAR TIC; 02.08.21 - 8 099 925 Євро з рахунку № НОМЕР_2 - компанії APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLAR TIC; 10.08.21 - 819 865 Євро з рахунку НОМЕР_6 - компанії DERYA GLOBAL LOGISTICS AND COMMODITY; 20.08.21 - 149 624 Євро з рахунку НОМЕР_6 - компанії DERYA GLOBAL LOGISTICS AND COMMODITY; 14.09.21 - 3 494 865 Євро з рахунку НОМЕР_6 - компанії DERYA GLOBAL LOGISTICS AND COMMODITY; 27.09.21 - 1 299 925 Євро з рахунку № НОМЕР_2 - компанії APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLAR TIC; 07.10.21 - 1 009 865 Євро з рахунку НОМЕР_6 - компанії DERYA GLOBAL LOGISTICS AND COMMODITY; 08.10.21 - 1 086 065 Євро з рахунку НОМЕР_6 - компанії DERYA GLOBAL LOGISTICS AND COMMODITY.
В період часу з 12.08.2021 по 15.11.2021, ОСОБА_19 діючи за дорученням ОСОБА_9 , надіслала 27 коносаментів на зерно АТ «ДПЗКУ» з судна «SCROOGE» компанії OILS AND GRAINS LLC через АТ «Альфа-Банк» послугою документарного інкасо, яка регулюється Уніфікованими правилами для інкасо №522, опублікованими Міжнародною торговою Палатою в м. Париж.
За таких умов, банк виступає як посередник між продавцем (експортером) та покупцем (імпортером), банк отримує документи разом з інструкціями продавця і передає їх покупцю проти здійснення платежу.
В свою чергу, в період з 31.08.2021 по 23.11.2021 на рахунок TRANS TRADE RK SA - НОМЕР_5 (долари США), який відкрито в АТ «Альфа-Банк», надійшло 24 платежі на загальну суму 7 198 450,00 доларів США, як оплата за зерно АТ «ДПЗКУ» з судна «SCROOGE».
Таким чином, в результаті вчинення правочинів із майном АТ «ДПЗКУ» (105 846,86 (51000+27797,56+27049,3) метричних тон зерна фуражної кукурудзи врожаю 2020 року), одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, діючи умисно у складі організованої групи, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 отримали та використали 19 560 059,00 євро та 7 198 450,00 доларів США, що еквівалентно 809 121 227,21 грн, за курсом НБУ станом на момент отримання коштів на рахунок, що відповідно до Примітки 2 до ст. 209 КК України є особливо великим розміром, оскільки предметом злочину були кошти, що перевищують вісімнадцять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Після зарахування коштів на рахунки компанії TRANS TRADE RK SA, відкриті в АТ «Альфа-Банк», у розмірі 19 560 059 євро та 7 198 450 доларів США (що за курсом НБУ еквівалентно 809 121 227,21 грн), службові особи зазначеної компанії продовжили здійснювати фінансові операції, спрямовані на легалізацію цих коштів шляхом приховування та маскування їх незаконного походження, а саме: - переміщення з одного рахунку на інший для змішування коштів, отриманих злочинних шляхом та коштів, отриманих від законної господарської діяльності; - придбання за кошти, отриманні внаслідок вчинення злочину, сировини, продукції, іншого майна для використання у господарській діяльності.
2. Правова кваліфікація
ОСОБА_4 підозрюється у: - заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України; - набутті, володінні, використанні та розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинених організованою групою, в особливо великому розмірі, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України; - організації підроблення офіційних документів - коносаментів та міжнародних ветеринарних сертифікатів на корми рослинного походження, які експортують з України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України».
Також в клопотанні стверджувалось, що обґрунтованість підозри підтверджується такими доказами: 1) копія статуту АТ «ДПЗКУ», затвердженого наказом Мінекономіки №38 від 08.06.2021; 2) копія наказу № 794-К від 12.11.2020 про призначення до виконання обов`язків голови ПАТ «ДПЗК України» ОСОБА_8 ; 3) копія наказу АТ «ДПЗКУ»№ 869-К від 07.12.2020 про прийняття на роботу ОСОБА_10 ; 4) копія наказу АТ «ДПЗКУ»№ 149-К від 12.02.2021 про переведення ОСОБА_10 ; 5) копія наказу АТ «ДПЗКУ» №14 від 16.03.2021 про розподіл функціональних обов`язків між в.о. голови правління і заступниками голови правління та делегування повноважень; 6) копія наказу АТ «ДПЗКУ» №43 від 14.05.2021 про розподіл функціональних обов`язків між в.о. голови правління і заступниками голови правління та делегування повноважень; 7) копія положень про департамент трейдингу та реалізації готової продукції АТ «ДПЗКУ» затвердженого протоколом засідання правління №81/2021 від 30.04.2021; 8) контракти №№ EXP120521-FC, EXP020621-FC, EXP140621-FC, № EXP160721-FC від 16.07.2021 та додаткові угоди до них; 9) протоколами засідання правління АТ № 87/2021 від 12.05.2021, № 102/2021 від 02.06.2021, № 102/2021 від 03.06.2021, № 113/2021 від 11.06.2021, № 129/2021 від 02.07.2021, № 141/2021 від 16.07.2021, № 150/2021 від 27.07.2021, № 160/2021 від 06.08.2021 та № 161/2021 від 09.08.2021; 10) копія цивільного позову АТ «ДПЗК України» №130-6-19/1904 від 10.09.2025; 11) лист АТ «ДПЗК України» №130-12-2544/2-19/2257 від 23.08.2023 (щодо завданих збитків внаслідок вчинення злочинів); 12) висновок експерта УНДІСТЕ №89/1 від 29.02.2024 (технічна експертиза документів - щодо способу відтиску печатки та підписів на коносаментах); 13) висновку експерта УНДІСТСЕ №287/1 від 10.04.2024 (почеркознавча експертиза щодо підпису ОСОБА_10 на актах передачі пакету документів на судно Scrooge); 14) висновок експерта ДНДЕКЦ №СЕ-19-25/47868-ПЧ від 02.12.2025 (почеркознавча експертиза щодо підписів в коносаментах з судна «Eider S» виконані не капітаном судна); 15) протоколами оглядів інформації отриманих з носіїв інформації (мобільні телефони, комп`ютери, жорсткі диски), які вилучені в ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 ; 16) протоколами оглядів електронного листування між АТ «ДПЗКУ» та компаніями Trans Trade RK SA, QAM7 DMCC; 17) протоколами тимчасового доступу до АТ «Укрексімбанк», АТ «Альфа-Банк Україна»; 18) протоколи допиту свідків; 19) інші матеріалами кримінального провадження.
З огляду на наведене, в клопотанні стверджувалось про наявність таких ризиків: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 3) знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
2.2. Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання і просив таке задовольнити.
Захисники ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання, надавши письмове заперечення, де узагальнено зазначили таке: 1) ОСОБА_4 не причетний до інкримінованих кримінальних правопорушень; 2) підозра та ризики є необгрунтованими; 3) сторона обвинувачення не довела неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників.
3. Обґрунтування позиції суду.
3.1. Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частини 7 статті 42 КПК підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 9 частини 2 статті 131 визначено зокрема, що заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно із частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 статті 177 КПК визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Також згідно із статтею 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до частини 1 статті 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених 3 або 4 статті 183 цього кодексу.
Частинами 4, 5 статті 182 КПК визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Частиною 6 статті 182 КПК визначено, що підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Згідно з частиною 11 статті 182 КПК застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Частинами 1, 3 статті 183 КПК визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених частинами 6 та 7 статті 176 цього кодексу…Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною 4 цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з частиною 5 статті 194 КПК, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Частиною 7 статті 194 КПК визначено, що обов`язки, передбачені цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
3.2. Судом встановлено такі обставини:
07.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) на підставі ухвали слідчого судді ВАКС ОСОБА_33 від 29.11.2021 у справі №991/7326/21 внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №52021000000000573 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК.
20.10.2025 до ЄРДР у кримінальному провадженні №52021000000000573 внесено відомості щодо ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 209 КК.
23.02.2026 до ЄРДР внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №52026000000000109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358 КК.
28.02.2026 постановою прокурора САП ОСОБА_3 об`єднано в одне провадження №52021000000000573 матеріали кримінальних проваджень №52021000000000573 від 07.12.2021 і №52026000000000109 від 23.02.2026.
01.04.2026 о 07.20 ОСОБА_4 затримано детективами НАБУ на підставі пункту 3 частини 1 статті 208 КПК внаслідок обґрунтованих підстав вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності НАБУ.
01.04.2026 о 17.26 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 209, частиною 3 статті 27/частиною 3 статті 358 КК, а саме в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах; набутті, володінні, використанні та розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинених організованою групою, в особливо великому розмірі; організації підроблення офіційних документів - коносаментів та міжнародних ветеринарних сертифікатів на корми рослинного походження, які експортують з України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
3.3. Дослідивши клопотання із додатками, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя зазначає, що клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного відповідає формальним вимогам статті 184 КПК, а його копія разом із матеріалами, якими воно обґрунтовується, вручена підозрюваному 01.04.2026 о 17.34.
Також слідчий суддя зазначає, що кримінальне провадження №52021000000000573 належить до предметної підсудності ВАКС відповідно до пункту 2 частини 5 статті 216 КПК, з огляду на розмір завданої шкоди інкримінованими кримінальними правопорушеннями.
3.4. Підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, набуття особою статусу підозрюваного та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою певного кримінального правопорушення.
3.4.1. Частина 2 статті 191 КК передбачає кримінальну відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Об`єктом цього злочину є відносини власності. Об`єктивною стороною є привласнення, розтрата чи заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Суб`єктом є тільки службова особа. Суб`єктивна сторона передбачає прямий умисел і корисливий мотив - одержання матеріальних благ для себе чи іншої фізичної або юридичної особи. Частина 5 статті 191 КК передбачає кваліфікуючі ознаки вчинення у особливо великих розмірах або організованою групою.
Тобто з об`єктивної сторони стаття 191 КК передбачає три різні форми вчинення злочину: привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, а саме, що службова особа використовує свої повноваження, надані їй у зв`язку з виконанням службових обов`язків, для незаконного й безоплатного обернення чужого майна на свою користь або на користь третіх осіб. Привласнення - це незаконне безоплатне утримання майна, ввіреного винному, або майна, яке перебуває в його віданні на законній підставі. Розтрата - це незаконне безоплатне відчуження, використання, витрачання майна, яке було ввірене винному чи перебувало в його віданні (продаж, дарування, споживання, передача іншим особам тощо). Заволодіння полягає в тому, що майно, яким винуватий заволодіває, не ввірене йому, не перебуває в його безпосередньому віданні, але внаслідок службового становища суб`єкт злочину має право оперативного управління цим майном. Зловживання службовим становищем як спосіб заволодіння майном означає, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарчі функції всупереч інтересам служби для незаконного і безоплатного заволодіння чужим майном. Окрім того, злочин, передбачений статтею 191 КК, має матеріальний склад, тобто таким, що передбачає обов`язкове заподіяння потерпілій особі майнової шкоди, яка має чітке вираження у грошовому еквіваленті, та є закінченим з моменту, коли винувата особа має можливість розпорядитися чужим майном на власний розсуд і використовує таке.
Частина 3 статті 209 КК передбачає кримінальну відповідальність за набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчинені організованою групою або в особливо великому розмірі. Основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений з метою протидії залученню в економіку «брудних» коштів порядок здійснення господарської діяльності, а також порядок вчинення цивільно-правових угод в частині особистого та іншого подібного використання майна, не пов`язаного з господарською діяльністю. Додатковим об`єктом виступають інтереси правосуддя, нормальне функціонування фінансової системи, засади добросовісної конкуренції. Предмет цього злочину - кошти та інше майно, одержане внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також права на кошти та майно. Грошові кошти та інше майно виступають предметом легалізації за умови, що їх одержання відбулося заздалегідь і було поєднано з порушенням норм тільки кримінального законодавства України або іншої держави. Вказівка на винятково злочинний характер одержання майна - предмета кримінально-караної легалізації не означає, що стаття 209 повинна мати кримінально-правову преюдицію, яка вимагає для свого застосування попереднього винесення обвинувального вироку за суспільно небезпечне протиправне діяння - джерело «брудних» доходів. Об`єктивна сторона діяння характеризується активною формою поведінки, а саме: набуттям, володінням, використанням, розпорядження майном, здійснення фінансової операції, вчинення правочину, переміщення майна, зміна форми майна, приховування або маскування походження. Суб`єктивна сторона злочину - особа має або повинна знати про злочинне походження майна. Це означає дві форми вини: прямий чи непрямий умисел, або злочинна недбалість. Суб`єкт злочину - загальний. Кваліфікуючі ознаки - вчинення діянь організованою групою або в особливо великому розмірі.
Стаття 358 КК передбачає кримінальну відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів. Диспозиції частини 1 і 2 цієї статті є самостійними складами злочинів, однак частина 3 цієї статті містить кваліфікуючі ознаки: вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.
Згідно з частиною 3 статті 27 КК, організатором є особа, яка організувала вчинення кримінального правопорушення (кримінальних правопорушень) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа, яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування кримінально протиправної діяльності організованої групи або злочинної організації..
Однією із головних ознак співучасті є спільність діянь осіб-співучасників, під якою розуміється спільне вчинення суспільно небезпечного діяння з метою отримання єдиного злочинного результату і наявність причинно-наслідкового зв`язку між діяльністю співучасників і скоєнням злочину. Для наявності об`єктивної сторони співучасті спільність дій співучасників передбачає таку їх діяльність, яка є взаємодоповнюючою і спрямована на досягнення єдиного злочинного результату, суспільно небезпечне протиправне діяння вчиняється їхніми загальними зусиллями, обумовленими досягненням конкретного злочинного наслідку.
3.4.2. КПК не визначає змісту поняття «обґрунтована підозра», а тому відповідно до частини 5 статті 9 КПК, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011). 
Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» (наприклад, пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994).
Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження та факт вручення ОСОБА_4 01.04.2026 повідомлення про підозру (яке відповідає формальним вимогам статті 277 КПК та здійснене згідно із статтями 111, 135, 278 КПК), дають підстави визнати набуття ним статусу підозрюваного та наявність в його діянні ознак кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 209, частиною 3 статті 27/частиною 3 статті 358 КК, відтак неспроможними є доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої підозри.
Разом із цим належить зазначити, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для доведення чи недоведення винуватості особи (що здійснюється судом при ухваленні вироку), а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю. Тобто слідчий суддя оцінює лише достатність зібраних доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень.
3.5. Підставою застосування запобіжного заходу, окрім іншого, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак належить з`ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.
3.5.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовувався таким:
«4.1.1. Злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 (ч.5 ст.191, ч.3 ст.209), є особливо тяжкими, їх санкція передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Злочин, визначений ч. 5 ст. 191 КК України, належить до корупційних.
При оцінці ризику переховування може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, які прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявнику загрожувало відносно суворе покарання.
У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Відповідно до вказаної Рекомендації важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин.
Ці обставини самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного  ОСОБА_4  переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
4.1.2. У п. 60 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти росії» від 21.07.2003 суд відзначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, у якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.
ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 від 01.09.2022 строком дії до 01.09.2032. При цьому об`єктивні обставини свідчать про відсутність обмежень для виїзду за кордон в умовах воєнного стану, що розширює його можливості залишити територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Зокрема, ОСОБА_4 з 2022 року здійснив 9 виїздів за кордон, а саме: 22.09.2022 о 15:44 - 07.10.2022 о 14:10 - 15 днів, 03.02.2023 о 11:42 - 08.02.2023 о 12:04 - 5 днів 11.03.2023 о 20:47 - 20.03.2023 о 15:46 - 9 днів 07.05.2023 о 16:50 - 18.05.2023 о 13:40 - 11 днів 28.07.2023 о 16:44 - 29.07.2023 о 12:22 - 1 день 24.08.2023 о 09:16 - 29.08.2023 о 20:37 - 5 днів 13.12.2024 о 15:42 - 19.12.2024 о 20:38 - 6 днів 17.03.2025 о 19:10 - 24.03.2025 о 18:03 - 7 днів 05.06.2025 о 11:59 - 09.06.2025 о 14:53 - 4 дні.
Одеська область територіально розташована безпосередньо на кордоні України з Румунією та Республікою Молдова, що підсилює цей ризик та унеможливлює здійснення ефективного і своєчасного контролю за його місцем перебування шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У ході здійснення своєї діяльності ОСОБА_4 набув широкого кола знайомств серед представників іноземних компаній, з якими він контактував при реалізації товару у т.ч. продавцем якого виступала АТ ДПЗКУ. Не виключено, що такі контакти можуть бути використані ОСОБА_4 для ухилення від кримінальної відповідальності. 
4.1.3. Крім того, майновий стан підозрюваного, про що вказано у відповідному розділі цього клопотання, може дозволити йому тривалий час жити в умовах розшуку.
При цьому ОСОБА_4 на праві власності володіє авто ALFA ROMEO GIULIA, 2019 року випуску, НОМЕР_4 , що також дає можливість підозрюваному оперативно переміщатися, як по території України так і за її межами.
Також зафіксоване керування авто LAMBORGHINI URUS SUV, 2018 року випуску, яка зареєстрована на тещу ОСОБА_4 , вартість імпорту 5 266 414 грн. Матері ОСОБА_4 належить авто PORSCHE TAYCAN, 2023 року випуску, ввезене в Україну в 2025 році, ввезене в Україну в 2024 році, вартість імпорту 1 327 991 грн.
Крім того, співучасники обготівковували кошти, а також співучасники, зокрема ОСОБА_4 , використовували кошти ОСОБА_9 . 
Наприклад, 08.06.2021 ОСОБА_34 скаржиться ОСОБА_35 : «а, и подтвердите Тане, плиз, чтобы она мне денежку за наши посиделки с ГПЗКУ… Я тогда, ввиду неожиданности сабантуя, из дома деньги брал. Сегодня вот только обсуждали с Валиком - это потому что на шару или они реально всегда так жрут и пьют. Как голодные свиньи. Четыре раза обновили поляну в первом заведении, и во втором полноценно пожрали. Я и десяти процентов от их аппетита бы не смог съесть…»…
Крім того, майновий стан ОСОБА_9 характеризується безпрецедентним обсягом як офіційних, так і тіньових активів. З одного боку, він володіє підприємствами зі статутним капіталом понад 250 млн грн, елітною нерухомістю та потужним агропромисловим комплексом. З іншого боку, як ключовий фігурант, він має доступ до легалізованих злочинною групою коштів у сумі близько 29 млн доларів США.
Сукупність цих легальних та прихованих фінансових ресурсів формує колосальну матеріальну базу, що об`єктивно здатна профінансувати ухилення від слідства та забезпечити тривале, безбідне проживання в умовах розшуку не лише йому особисто, а й усім іншим співучасникам кримінального провадження.
4.1.4. У ході досудового розслідування встановлено, що інші підозрювані - організатори злочинної групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 значну частину часу проводять за кордоном та володіють великими матеріальними ресурсами.
Ураховуючи, що інкримінований злочин вчинено у співучасті, а також беручи до уваги обізнаність організаторів організованої злочинної групи щодо процесуальних можливостей інших підозрюваних укласти угоди про визнання винуватості та надати викривальні показання про обставини спільної злочинної діяльності, у тому числі тієї, яка на цей час ще не встановлена органом досудового розслідування, існує обґрунтований ризик вжиття ними активних заходів, спрямованих на уникнення кримінальної відповідальності. 
Зокрема, такі дії можуть полягати в організації незаконного виїзду ОСОБА_4 за межі України, створенні умов для його подальшого переховування на території іноземних держав, використанні підконтрольних осіб, фінансових ресурсів та інших можливостей для забезпечення його недосяжності для правоохоронних органів, що, у свою чергу, може істотно ускладнити або унеможливити здійснення ефективного досудового розслідування та судового розгляду.
4.1.5. Розслідуванням здобуто докази, які свідчать про вжиття учасниками ОЗГ заходів конспірації, контролю над витоком інформації про вчинювані злочини тощо.
Наприклад, обговорюючи 28.05.2021 зустріч, на якій були присутні ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 зауважує: «головне, щоб нічого лишнього не говорили»... На що ОСОБА_4 реагує: «ні в цьому плані все було максимально під контролем…» ... 
Обговорюючи 22.06.2021 з ОСОБА_36 обсяг інформації, яку можна повідомити юристу ОСОБА_37 , ОСОБА_4 визнає, що «офіційно як ця вся ситуація виглядає ОСОБА_38 вже знає, а ось що йому вже треба знати чого не потрібно знати, Ви вже самі вирішуйте і скажете мені» …
12.07.2021 спілкуючись з ОСОБА_39 з приводу підроблення документів ОСОБА_4 зауважує йому: «Ти дістав писати про це. Тобі скільки раз говорити, щоб ти перестав» … . Пізніше ОСОБА_4 написав ОСОБА_40 : «В течение получаса наберу. Надо, чтобь ть подьехал ко мне. Сильно много вопросов накопилось, нетелефонного характера». 
Вжиття заходів конспірації, приховування своїх справжніх планів та намірів також свідчить про існування ризику переховування. 
4.1.6. ОСОБА_9 , діючи усвідомлено та з розумінням протиправного характеру своїх дій, володів конфіденційною інформацією щодо запланованих слідчих (розшукових) дій та систематично інформував про це ОСОБА_4 , фактично сприяючи уникненню останнім процесуальних наслідків таких дій. Зокрема, 10.08.2021 ОСОБА_9 попередив ОСОБА_4 про ймовірне проведення слідчих дій, зазначивши: «завтра будуть в офісі», «ну крім того, що заберуть компи чи постараються, більше нічого цікавого немає», «це не факт, що будуть, але групи на ранок виділені, можливо, що по іншим адресам» ... Зміст цих висловлювань свідчить не лише про обізнаність ОСОБА_9 із внутрішніми організаційними аспектами підготовки слідчих дій, але й про наявність у нього доступу до інформації, що становить таємницю досудового розслідування.
Викладене вказує на наявність у ОСОБА_9 сталих неформальних зв`язків із представниками правоохоронних органів або іншими особами, які мають доступ до відповідної службової інформації, що, у свою чергу, дозволяло йому отримувати такі відомості поза передбаченими законом процедурами. 
Наявність таких зв`язків істотно підвищує ризики протиправної поведінки, зокрема можливість подальшого використання цих контактів з метою перешкоджання кримінальному провадженню, у тому числі шляхом організації нелегального перетину державного кордону, переховування від органів досудового розслідування та суду, узгодження позицій із іншими співучасниками, знищення або спотворення доказів, а також іншого незаконного впливу на хід кримінального провадження.
4.1.7. Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого корупційного злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування»
Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема суворістю можливого покарання. Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, два з яких є особливо тяжкими, за вчинення яких передбачена, по-перше, санкція у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, й по-друге, позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, то тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява №31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може втекти.
Також належить зазначити, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ), дія якого неодноразово продовжувалась і наразі Указом Президента України від 12.01.2026 №40/2026 (затверджений Законом України від 14.01.2026 №4757-IX) продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 04.05.2026 включно.
Окрім того, слідчий суддя зазначає, що наразі є території України, які тимчасово окуповані російською федерацією, й території, на яких ведуться бойові дії, для виїзду на які не потрібен закордонний паспорт, що потенційно посилює ступінь ризику переховування.
Відтак слідчий суддя висновує, що з урахуванням викладених в клопотанні обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та доданих матеріалів, зокрема значного майнового стану підозрюваного, є достатніми підстави вважати доведеним ризик можливого переховування підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності, особливо в умовах воєнного стану.
3.5.2. Ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтовувався таким:
«4.2.1. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи довіреною особою ОСОБА_9 , може особисто чи опосередковано впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на працівників юридичних осіб, які входять в «Trans Trade Holding SA» та можливих інших свідків, яким можуть бути відомі обставини вчинення злочину.
Здійснюючи тривалий час діяльність в сфері міжнародної торгівлі, підозрюваний набув широке коло ділових та особистих зв`язків, які він може використовувати для впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності…
4.2.2. Наприклад, ОСОБА_4 може впливати на свідка ОСОБА_41 , якого саме ОСОБА_4 залучив до роботи в ТТ ... Безпосередньо ОСОБА_4 надавав низку вказівок ОСОБА_42 , вказуючи, що він є керівником ОСОБА_41 … у т.ч. спрямованих на реалізацію злочинного наміру. Надання таких вказівок та їх виконання ОСОБА_43 , на думку сторони обвинувачення, красномовно свідчить про здатність ОСОБА_4 впливати на цього свідка з метою уникнення кримінальної відповідальності.
4.2.3. Матеріали розслідування підтверджується схильність ОСОБА_4 до впливу на інших осіб. 
Наприклад, у листуванні 23.03.2021 він вказав про те, що «те, що пише Сурен, це все добре та офіційно. Але буде так як скажемо ми» ….
29.04.2021 ОСОБА_4 вживає заходів для впливу вже на працівників ДПЗКУ, написавши ОСОБА_9 : «тут все просто В (мається на увазі ОСОБА_8 ). дає команду своїм дати нам документи і ми спокійно завантажуємо»...
Пізніше ОСОБА_4 скаржиться ОСОБА_9 про те, що «у Друзяки взагалі ніяких новин для нас. Треба, щоб В його зґвалтував, мабуть»... 
Крім того, 28.05.2021 обговорюючи зустріч між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 підозрюваний вказує: «У кінці я розбив вухом 2 кальяни, Друзяка заснув. В цілому, відмінно посиділи. Так що гроші пропиваємо не даремно, нормальні відносини не заважають явно» ..
01.07.2021 ОСОБА_4 визнає, що «негласно управляти держкорпорацією в аграрній державі - це трохи більше, ніж я розраховував»…
Наведені відомості досудового розслідування у своїй сукупності свідчать про наявність у ОСОБА_4 стійкої здатності та готовності впливати на інших осіб, у тому числі свідків у кримінальному провадженні.
По-перше, його висловлювання («буде так як скажемо ми») прямо вказують на намір і впевненість у можливості визначати поведінку інших осіб поза межами офіційних процедур, що є характерною ознакою неформального впливу.
По-друге, зафіксовані дії щодо організації отримання документів через третіх осіб («дає команду своїм дати нам документи») підтверджують наявність у нього реальних важелів впливу на працівників державного підприємства, а також здатність координувати їхні дії у власних інтересах.
По-третє, висловлювання щодо необхідності тиску на окремих осіб («треба, щоб В його зґвалтував») свідчить про готовність використовувати жорсткі, у тому числі протиправні або психологічно примусові методи впливу для досягнення бажаного результату.
По-четверте, опис неформальних зустрічей і встановлення «нормальних відносин» через спільне проведення часу підтверджує застосування м`яких форм впливу (особисті зв`язки, лояльність), які також можуть бути використані для впливу на свідків.
Нарешті, визнання факту «негласного управління держкорпорацією» свідчить про усвідомлення підозрюваним власного неформального контролю та впливу на процеси і осіб у відповідній сфері.
Відтак сукупність наведених обставин підтверджує, що ОСОБА_4 має як об`єктивну можливість, так і сформовану практику впливу на інших осіб, у тому числі свідків. Це створює реальний ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, зокрема шляхом надання вказівок, координації їх поведінки, встановлення неформальних зв`язків або застосування тиску з метою зміни чи узгодження їхніх показань.
4.2.4. Цей злочин вчинено у співучасті. 
Всі учасники ОЗГ активно комунікували між собою. Наприклад, 07.05.2021 ОСОБА_4 звертається до ОСОБА_9 про те, що «Власенко через Друзяку просить, щоб ви його набрали, цікава схема». 
Факти опосередкованого впливу та комунікації між учасниками ОЗГ свідчать про те, що вони можуть також опосередковано впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. 
4.2.5. Матеріали свідчать і про фактичне використання членами ОЗГ, зокрема ОСОБА_4 , підкупу як способу впливу на інших осіб. 
Так, 06.05.2021 ОСОБА_4 вказав: «на 30 в Аркадії посидіти - це треба вміти… це корисно витрачені кошти, як і на минулому тижні, тепер Друзяка - наші люди» (т.3, а.с. 2-3). 
Таким чином, наявні обставини свідчать про те, що підозрюваний уже вдавався до використання матеріальних заохочень як інструменту досягнення власних цілей, що характеризує відповідну модель його поведінки як усвідомлену та цілеспрямовану. З огляду на це, відсутні підстави вважати, що така практика не буде продовжена у майбутньому; навпаки, існує обґрунтований ризик її подальшого застосування, зокрема з метою незаконного впливу на свідків, спонукання їх до надання вигідних показань або відмови від правдивого свідчення, що, у свою чергу, може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні»
Ризик незаконного впливу на свідка у певному кримінальному провадженні обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили. Тобто ризик впливу на осіб існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань такими, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.
Слідчий суддя вважає, що існує реальний ризик використання ОСОБА_4 ділових, особистих та неформальних зв`язків, набутих ним за час роботи з працівниками АТ «ДПЗКУ», та інших підприємств для прямого чи опосередкованого впливу на свідків.
Частиною 5 статті 194 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена, зокрема таких як «утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом».
Тобто слідчий суддя має повноваження обмежити спілкування підозрюваного з будь-якою особою, але у той же час належить конкретно їх визначити шляхом зазначення повних імен осіб.
Слідчий суддя також зазначає, що обов`язок щодо заборони спілкування підозрюваного із іншими підозрюваними є доречним на цьому етапі досудового розслідування з огляду на те, що кожний співучасник відповідає за спільно вчинене кримінальне правопорушення у межах індивідуальної відповідальності (у межах ним вчиненого й усвідомленого), тому має метою запобігання унеможливлення визначення конкретних меж відповідальності кожного зі співучасників, оскільки згодом суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю обвинувачення повинен встановити межі відповідальності кожного зі співучасників з огляду на характер і ступінь участі кожного з них у вчиненому кримінальному правопорушенні, які, у свою чергу, обумовлюються виконуваною функцією (роллю), усвідомленням характеру дій інших співучасників та низкою інших обставин.
Враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення та додані матеріали, та з огляду на триваючий етап досудового розслідування, слідчий суддя вважає доведеною вірогідність існування ризику можливого незаконного впливу підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, та свідків, перелік яких зазначено в резолютивній частині ухвали.
3.5.3. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовувався таким:
« ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.
Так, у ході досудового розслідування здійснено низку процесуальних та слідчих дій, спрямованих на збирання доказів. 
В той же час на теперішній час розслідування триває. 
4.3.2. Механізм вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, передбачав спотворення документів - їх підроблення. Саме ОСОБА_4 організував підроблення щонайменше двох видів документів: коносаментів та ветеринарних сертифікатів. Безпосереднє підроблення цих документів здійснювалося ОСОБА_11 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_44 . 
Таким чином, попередні дії в т.ч. ОСОБА_4 свідчать про його схильність та здатність приховувати та спотворювати документи для досягнення свої мети. Вказане безумовно свідчить про існування відповідного ризику. 
4.3.3. Особливо гостро цей ризик постає з огляду на те, що особа на ім`я ОСОБА_44 на цей час достеменно не встановлена, її місцеперебування невідоме. За таких обставин як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_11 можуть використати можливості цієї особи для спотворення чи подальшого підроблення будь-яких документів, аби завадити встановити всі обставини справи. 
4.3.4. У ході розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та інші співучасники схильні до спотворення дійсності, знищення речей та документів, які мають значення для справи. 
Наприклад, у ході листування 22.07.2021 між ОСОБА_11 та особою на ім`я ОСОБА_44 останній визнає, що «я чистив усе», маючи на увазі видалення відповідної інформації щодо підроблення коносаментів та ветеринарних сертифікатів. Такі дії ОСОБА_44 пояснив тим, що «був движ і він на всякий випадок все почистив» (т. 4, а.с. 83). 
Таким чином, раніше співучасники злочину вже вдавалися до знищення (чищення) відомостей, які з усієї очевидністю мали відношення для цієї справи. Також очевидним є те, що таке знищення відбувалося з метою завадити викрити себе у вчиненні кримінального правопорушення (бо був движ). 
На цей час, ураховуючи, що процедуру притягнення підозрюваних до кримінальної відповідальності вже розпочато, ризик використання ними усіх засобів для перешкоджання такому притягненню, у т.ч. шляхом знищення певних речей чи документів, їх спотворення чи приховування вкрай зростає. 
4.3.5. Ще одним яскравим прикладом використання, ймовірно, підроблених документів з боку підозрюваних є використання ними підроблених документів щодо проходження медичного обстеження. 
Так, ОСОБА_4 у ході листування 2, 13, 27-29 липня та 9 серпня 2021 року з особою на ім`я ОСОБА_44 надавав вказівки останньому щодо виготовлення підроблених довідок про відсутність вірусу Covid-19 з метою безперешкодного перетину кордону для себе, ОСОБА_11 та ОСОБА_45 . Метою виготовлення таких довідок було забезпечення безперешкодного перетину державного кордону, що прямо вказує на використання, ймовірно, підроблених документів для обходу встановлених законодавчих обмежень. Багаторазовість комунікацій у різні дати свідчить про неодноразовий характер дій та наявність налагодженого механізму виготовлення підроблених документів, а не поодинокий епізод. Використання особи на ім`я ОСОБА_44 як виконавця вказівок підтверджує здатність ОСОБА_4 організовувати протиправну діяльність через посередників, що ускладнює її виявлення та документування. Встановлені факти підтверджують, що підозрюваний має контакти, ресурси та досвід для швидкого виготовлення документів із недостовірними відомостями»
Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування цього ризику свідчить про його високу вірогідність, оскільки у цьому кримінальному провадженні досудове розслідування не завершено і тривають слідчі та процесуальні дії, відтак підозрюваний потенційно може вживати заходів, спрямованих на таке знищення чи приховування з урахуванням схильності до протиправної поведінки. З огляду на таке, слідчий суддя вважає доведеним такий ризик.
3.6. Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, заслухавши прокурора, захисника і підозрюваного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, доведених ризиків, а також таке:
1) надані відомості свідчать про вагомість на цьому етапі досудового розслідування наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК;
2) інкриміновані підозрюваному два кримінальних правопорушень відповідно до статті 12 КК класифікуються як особливо тяжкі, та у разі визнання винуватим йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, без можливості застосування інституту кримінального права щодо звільнення від покарання з випробуванням;
3) наразі вік підозрюваного становить 38 років і відсутня інформація щодо його стану здоров`я, яка перешкоджала би застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;
4) підозрюваний втрете одружений, і має неповнолітнього сина, що загалом свідчить про середню міцність його соціальних зв`язків;
5) підозрюваний офіційно працює і має достатні доходи для цілком забезпеченого способу життя, як особисто, так й членами його родини, зокрема шляхом володіння коштовними автомобілями
6) підозрюваний раніше не судимий,
вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів з дня затримання 01.04.2026, не здатен достатнім чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 і виконання ним процесуальних обов`язків на цьому етапі досудового розслідування.
3.7. Вирішуючи питання про визначення розміру застави для підозрюваного ОСОБА_4 достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК, слідчий суддя зазначає, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем впевненості, за якого перспектива втрати застави у випадку відсутності підозрюваного чи обвинуваченого в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою судовому розгляду кримінального провадження.
Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: 1) обставини кримінального правопорушення; 2) особливий характер справи; 3) майновий стан підозрюваного; 4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; 5) масштаб його фінансових операцій; 6) даних про особу підозрюваного; 7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; 8) «професійне середовище» підозрюваного; 9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання; 10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.
При вирішенні такого питання варто взяти до уваги практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
ЄСПЛ в справі «Істоміна проти України» (Istomina v. Ukraine, заява №23312/15 від 13.01.2022, пункт 25) зазначив, що, зокрема, гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції має на меті забезпечити не відшкодування будь-яких збитків, завданих внаслідок підозрюваного правопорушення, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні. Таким чином, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на обвинуваченого, його майно та його чи її відносини з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрата застави або позову проти гарантів у разі неявки підсудного на судове засідання буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його або її боку втекти. Оскільки йдеться про основне право на свободу, гарантоване статтею 5, органи влади повинні так само обережно встановити відповідний розмір застави, як і вирішити, чи є необхідним продовження тримання під вартою. Серйозність звинувачень проти обвинуваченого не може бути вирішальним фактором, що виправдовує суму застави.
Тобто, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого боку- не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.
У той же час КПК визначає саме слідчого суддю чи суд суб`єктом визначення розміру застави як запобіжного заходу, що ґрунтується на суддівському розсуді, тобто суб`єктивній оцінці об`єктивних обставин справи.
Відтак слідчий суддя зазначає, що в клопотанні належним чином не обґрунтовано та в судовому засіданні не доведено пропорційність запропонованого розміру застави у розмірі 20 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 66 560 000 грн., будь-якими аргументами, які могли би бути враховані.
Разом з тим при визначенні розміру застави слідчий суддя враховує доведеність трьох ризиків і фактичну відсутність наразі будь-яких соціальних чинників для підозрюваного щодо запобігання таким, факт обґрунтованої підозри у вчиненні двох особливо тяжких та ще одного нетяжкого кримінальних правопорушень, суму інкримінованої шкоди у цьому кримінальному провадженні (776 147 518 грн.), що свідчить про наявність виключного випадку, коли застава у межах статті 182 КПК не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених обов`язків.
Слідчий суддя вважає, що з урахуванням доведених прокурором обставин, належить задовольнити клопотання частково із визначенням запобіжного заходу у вигляді застави як у виключних випадках, в розмірі 6000 (шість тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 №4695-ІХ установлено, що у 2026 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3328 гривень, відтак грошовий еквівалент розміру застави для підозрюваного ОСОБА_4 становитиме 19 968 000 (дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот шістдесят вісім тисяч) гривень, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобіганню ризикам та не є явно непомірним.
Окрім іншого, слідчий суддя зазначає, що частина 5 статті 194 КПК містить припис щодо зобов`язання підозрюваного виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК на строк не більше двох місяців з дня покладення таких, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК)
Тобто застосований до ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у разі її внесення безстроково забезпечуватиме виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, покладених на нього безпосередньо процесуальним законом (частиною 7 статті 42 КПК), а також на певний строк визначених ухвалою слідчого судді обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу.
Керуючись статтями 176-199, 309, 369-372, 532 КПК, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Задовольнити частково клопотання.
2. Застосувати до ОСОБА_4 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ) .запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів до 30.05.2026 включно.
3. Визначити підозрюваному  ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 6 000 (шість тисяч) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті 19 968 000 (дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот шістдесят вісім тисяч) гривень, яка може бути внесена або самим підозрюваним, або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) у будь-який час на депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду (код 42836259, рахунок UA678201720355279004000096000 у Державній казначейській службі України міста Києва, призначення платежу: «Прізвище, ім`я, по-батькові підозрюваного, застава згідно з ухвалою ВАКС (номер справи, дата ухвали)».
4. У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді застави та на підозрюваного  ОСОБА_4 покладаються строком на 2 (два) місяці з дня внесення застави такі обов`язки:
1) прибувати на кожну вимогу до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду;
2) не відлучатись за межі міста Одеси без дозволу детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво;
3) повідомляти детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво, про зміну свого місця проживання та/або роботи;
4) утримуватися від спілкування щодо обставин, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні, із іншими підозрюваними: 1. ОСОБА_8 , 2. ОСОБА_9 , 3. ОСОБА_11 , 4. ОСОБА_10 , та такими свідками: 1. ОСОБА_12 , 2. ОСОБА_13 , 3. ОСОБА_14 , 4. ОСОБА_15 , 5. ОСОБА_16 , 6. ОСОБА_17 , 7. ОСОБА_18 , 8. ОСОБА_19 , 9. ОСОБА_20 , 10. ОСОБА_21 , 11. ОСОБА_22 , 12. ОСОБА_23 , 13. ОСОБА_24 , 14. ОСОБА_25 ;
5) здати на зберігання органу Державної міграційної служби України за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України;
6) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до детектива, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свого неприбуття, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, та також в разі невиконання обов`язків заставодавцем, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Контроль за виконанням ухвали покласти на детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, та прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво, у цьому кримінальному провадженні.
Доручити у разі внесення застави Головному управлінню Національної поліції в Одеській області виконання ухвали в частині застосування електронного засобу контролю щодо підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку впродовж п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали оголошений 08.04.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ______________