Справа № 373/429/26
Провадження № 2/373/845/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебедя В.В., 
за участі секретаря судових засідань Герасько К.Г., 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором № 12298711 від 23.09.2024 у розмірі 15395,70 грн, судові витрати в справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.09.2024 між ТОВ «Еко Фін» та відповідачем було укладено кредитний договір № 12298711, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 3000,00 грн на строк 365 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,01% в день протягом пільгового періоду (14 днів) у розмірі 1 % протягом поточного періоду (351 день).
На підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 13-01/26 від 13.01.2026, укладеного між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс», позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Відповідач не повернув своєчасно кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у зазначеному вище розмірі.
Ухвалою судді від 24.02.2026 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву в передбаченому ст. 191 ЦПК України порядку.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України, зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке.
23.09.2024 між ТОВ «Еко Фін» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 12298711 (далі - договір, кредитний договір), за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн, на строк 365 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,01% в день протягом пільгового періоду (14 днів), у розмірі 1% протягом поточного періоду (351 день) (п. 2.2, 2.3, 2.6, 2.7 договору).
Пунктом 6.3 договору передбачено право кредитодавця нараховувати пеню у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього договору.
Договір підписано відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора - MDM2ZmQ3.
Відповідно до п. 3.1.2.5 договору товариство в день укладення кредитного договору, але не пізніше трьох робочих днів з дня його підписання, надає кредит шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви на отримання кредиту та зазначений у розділі 10 (реквізити сторін) цього договору.
Факт перерахування відповідачу коштів у розмірі 3000,00 грн за кредитним договором № 12298711 від 23.09.2024 підтверджується копією квитанції № 42710-68336-59914 від 23.09.2024 та випискою по рахунку НОМЕР_1 за період із 23.09.2024 по 28.09.2024.
Із розрахунку, складеного первісним кредитором, вбачається, що розмір заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 13.01.2026 складає 15289,05 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 3000,00 грн, заборгованість за процентами - 10950,00 грн, заборгованість за пенею, нарахованою за період із 23.09.2025 по 13.01.2026, - 1339,05 грн.
13.01.2026 між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 13-01/26, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на загальну суму 15289,05 грн.
До позову додані копії актів приймання-передавання реєстру боржників в друкованому вигляді та в електронному вигляді, платіжної інструкції № 0601500000 від 19.01.2026 про оплату фінансування згідно з договором факторингу, витягу з реєстру боржників до договору факторингу.
Із розрахунку, складеного ТОВ «Факторинг Партнерс», вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором № 12298711 від 23.09.2024 станом на 27.01.2026 складає 15395,70 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 3000,00 грн, заборгованість за процентами - 10950,00 грн, заборгованість за пенею - 1445,70 грн. Позивачем була нарахована пеня за період із 14.01.2026 по 22.01.2026
22.01.2026 на адресу відповідача була направлена вимога № 16180857 про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором та про сплату пені.
Означені докази суд уважає допустимими, належними та достовірними.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Поданими доказами підтверджено укладення 23.09.2024 між ТОВ «Еко Фін» та відповідачем кредитного договору № 12298711, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 3000,00 грн. 
Розмір заявлених до стягнення процентів відповідає умовам вказаного кредитного договору та не суперечить вимогам чинного законодавства України.
Представником позивача долучено належні та допустимі докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 12298711 від 23.09.2024.
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 роз`яснив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Судом встановлено, що кредитний договір був укладений між сторонами 23.09.2024, тобто в період звільнення позичальника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, що встановлена ст. 625 ЦК України, тому вимога про нарахування пені за період із 23.09.2024 по 22.01.2026 у розмірі 1445,70 грн є неправомірною.
Враховуючи викладене вище, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 12298711 від 23.09.2024 у розмірі 13950,00 грн, з яких: 3000,00 грн складає заборгованість за основною сумою боргу, 10950,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд, задовольняючи позовні вимоги в розмірі 13950,00 грн (90,61% від ціни позову), стягує з відповідача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2412,40 грн (2662,40 : 100 % х 90,61%).
Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були подані наступні докази: копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 01.08.2024; копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки про надання юридичної допомоги № 139 від 14.01.2026, копію витягу про надання юридичної допомоги № 26 від 21.01.2026, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1854 від 10.10.2017.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.
У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого адвокатом часу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн, що узгоджується з принципом розумності та об`єктивності.
Керуючись ст. 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором № 12298711 від 23.09.2024 у розмірі 13950,00 грн (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір в розмірі 2412,40 грн (дві тисячі чотириста дванадцять гривень 40 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», адреса місцезнаходження: вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150; код ЄДРПОУ 42640371;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ:         В.В. ЛЕБІДЬ