ПОСТАНОВА 
Іменем України

09 лютого 2026 року        м. Кропивницький

справа № 398/1471/16-ц
провадження № 22-ц/4809/518/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
секретар судового засідання Діманова Н. І.,
учасники справи:
заявник – заступник начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бєлова Дар`я Сергіївна,
боржник – ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи – Кіровоградське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Кіровоградська обласна прокуратура,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою заступника начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бєлової Дар`ї Сергіївни на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2025 року у складі головуючого судді Шинкаренко І. П.
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст подання та ухвали суду першої інстанції.
У листопаді 2025 року заступник начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бєлова Д.С. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорту до повного виконання постанови державного виконавця Петрівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.01.2019 № 57476044, постанови державного виконавця Петрівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.01.2019 № 57476044, виконавчого листа Олександрійського міськрайонного суду № 398/3574/21 від 21.12.2021 року, постанови державного виконавця Петрівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.01.2019 № 57497885, виконавчого листа Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 2/398/161/17 від 30.03.2018 року, виконавчого листа Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/1471/16-ц від 30.03.2018 у зведеному виконавчому провадженні № 70399904.
Подання мотивоване тим, що на виконанні заступника начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває зведене виконавче провадження № 70399904, до складу якого входять:
1)ВП №63201845, відкрите 08.10.2020 на підставі постанови державного виконавця Петрівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.01.2019 №57476044 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 32,00 грн;
2)ВП №63202147, відкрите 08.10.2020 на підставі постанови державного виконавця Петрівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.01.2019 №57476044 про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у сумі 196,40 грн;
3)ВП №68401461, відкрите 27.01.2022 на підставі виконавчого листа №398/3574/21 від 21.12.2021, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Кіровоградського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» заборгованості за кредитним договором №274 від 27.12.2005 року у сумі 66 641 грн 10 коп., з яких: сума основного боргу (тіло кредиту) за період з першого кварталу 2016 року до 01.06.2021 року – 44 857,12 грн, сума боргу за пенею – 21 783,98 грн;
4)ВП №63202625, відкрите 06.10.2020 на підставі постанови державного виконавця Петрівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 28.01.2019 №57497885 про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у сумі 196,40 грн;
5)ВП №64081432, відкрите 11.01.2021 на підставі виконавчого листа №2/398/161/17 від 30.03.2018, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь прокуратури Кіровоградської області судового збору у сумі 1378,00 грн;
6)ВП №67819066, відкрите 08.12.2021 на підставі виконавчого листа №398/1471/16-цвід 30.03.2018, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Кіровоградського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» заборгованості за кредитним договором у сумі 68887,76 грн. 
Заявник зазначає, що за вказаними виконавчими документами боржником є – ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином України.
22.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №70399904.
Державним виконавцем періодично здійснювалися заходи щодо перевірки майнового стану боржника, встановлення джерел отримання доходів, неодноразово здійснено виклики боржника, на які він не з`являється.
20.11.2025 боржником подано заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №67819066 та №64081432 та зняття фотокопій. 
20.11.2025 боржник ознайомився із зазначеними виконавчими провадженнями та зробив фотокопії.
24.11.2025 направлено запит до Державної прикордонної служби щодо перетину боржником державного кордону. 
Згідно відповіді на запит, боржник з 08.12.2021 по 24.11.2025 перетинав кордон двічі: 17.04.2025 та 01.05.2025.
Заявник вказує, що сукупність цих обставин дає підстави вважати, що ОСОБА_1 відомо про виконавчі провадження, де він є боржником, він має можливість сплачувати заборгованість, оскільки наявні кошти для перетину державного кордону, однак наразі боржник ігнорує зобов`язання за вказаними виконавчими документами та навмисно не виконує їх, тобто ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього. На сьогоднішній день жодного рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання не здійснено, документи виконавчого провадження не отримує. Крім того, боржник не вживає жодних заходів для погашення заборгованості, навіть частково. 
Вважає, що тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не порушуватиме його права як боржника, оскільки таке обмеження передбачене законодавством України і зумовлено ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, виконання якого очікується стягувачами, які вправі вимагати його виконання в найкоротші строки. З огляду на наведене, заявник вважає, що наявні підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за виконавчими документами.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні подання заступника начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бєлової Дар`ї Сергіївни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Відмовляючи у задоволенні подання заступника начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бєлової Дар`ї Сергіївни, суд першої інстанції керувався тим, що державним виконавцем не доведено ухилення боржника від виконання наявних зобов`язань шляхом свідомих та цілеспрямованих дій, направлених на ігнорування виконання зобов`язань за виконавчими документами, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, а встановлені судом обставини про нетривалий період з моменту ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження до звернення державного виконавця до суду із зазначеним поданням, свідчать про передчасний характер такого.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Заступник начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бєлова Дар`я Сергіївна подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2025 року та ухвалення нового рішення про задоволення вимог подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
В обґрунтування вказано, що судом не враховано, що виконавчі документи пред`являлись на примусове виконання неодноразово, починаючи з 2018 року, про що містяться відповідні відмітки на виконавчих документах, а отже висновки суду про передчасність звернення до суду з поданням про обмеження виїзду боржника є необґрунтованими. Обізнаність боржника з рішенням суду, згідно якого у останнього виник обов`язок з погашення заборгованості, ігнорування викликів державного виконавця, відсутності будь-яких реальних дій з повернення суми заборгованості стягувачу, свідчить про умисне невиконання боржником свого обов`язку по виконанню виконавчих документів, які перебувають на примусовому виконанні. Вказане у свою чергу свідчить про порушення прав стягувача на виконання рішення суду та його майнових прав, зокрема, захищених статтею 1 Першого протоколу ЄКПЛ. В той же час, державним виконавцем вжито всіх можливих заходів примусового характеру, які передбачені чинним законодавством та вчинялись всі дії для виявлення майна боржника. За весь час перебування виконавчого провадження на примусовому виконанні, боржник, достовірно знаючи про наявність значної заборгованості, не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання судового рішення, а натомість ухиляється від його виконання, в тому числі виїжджаючи закордон. Отже, з боку боржника наявне саме умисне ухилення від виконання рішення суду. 
Подання про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника розглянуто судом за відсутності державного виконавця, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, всупереч положенням ч. 11 ст. 440 ЦПК України, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є порушенням норм процесуального права і обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і є законною.
Боржник вказав, що судом першої інстанції було встановлено, що матеріалах подання відсутні відомості про повідомлення боржника у належний спосіб з відкриттям виконавчих проваджень № 63201845, № 63202147, № 63202625. Разом з тим, матеріалами виконавчого провадження, долученими до подання, підтверджується, що боржник лише 20.11.2025 ознайомився із матеріалами виконавчих проваджень № 67819066 та № 64081432, що також свідчить про виявлення останнім зацікавленості щодо наявних зобов`язань. Зазначив, що про наявність на виконанні Державної виконавчої служби виконавчих документів щодо стягнення з нього коштів йому стало відомо після візиту державного виконавця, який 05.11.2025 здійснював перевірку майнового стану за його постійним місцем проживання. Даний факт підтверджується Актом державного виконавця від 05.11.2025. 
20.11.2025 ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами виконавчих проваджень №67819066 та №64081432, що не заперечується апелянтом. В ході ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень ним було виявлено ряд порушень охоронюваних законом прав та інтересів, як з боку органів ДВС, так і збоку суду, який видав виконавчі документи, які в даний час перебувають на виконанні Олександрійського відділу державної виконавчої служби.
Крім того, звернув увагу, що в поданні державним виконавцем не наведено жодних доказів, які могли б свідчити про те, що він умисно ухиляється від виконання рішень. Будь-яких дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення ним не вчинялось. 
Зазначив, що на даний час не працює і ніяких доходів не має, що підтверджується відповідними матеріалами зведеного виконавчого провадження. Єдиним майном є 2/3 частки квартири, у якій він проживає разом із дружиною – інвалідом 2-ї групи.
Вказав, що за межі України виїжджав один єдиний раз, виключно для супроводу дружини, якій, як інваліду другої групи, періодично необхідно оздоровлюватись біля моря, де не гудить повітряна тривога та не рвуться ракети чи «шахеди». Отже встановлення йому обмеження у праві виїзду за межі України жодним чином не може прискорити чи сприяти виконанню судових рішень, а лише погіршить стан здоров`я дружини (а.с.68-71).

Заступник начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бєлова Дар`я Сергіївна подала відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Вказала, що боржник був проінформованим про існування судового рішення по справі №398/1471/16-ц і його примусове виконання, оскільки брав участь під час розгляду справи судом, а отже повинен розуміти, що після набрання рішенням законної сили видається виконавчий лист, який є підставою для примусового виконання рішення (стягнення боргу). Зазначила, що оскарження боржником постанов про відкриття виконавчого провадження не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, відповідно до ст. 34 Закону України “Про виконавче провадження”, до відділу боржник не звертався із клопотанням про відкладення проведення виконавчих дій відповідно до ст. 32 Закону України “Про виконавче провадження”. 
Щодо тверджень боржника про відсутність будь-яких доходів та грошових заощаджень зазначила наступне. Боржник зазначає, що не працює, не має жодних доходів і заощаджень, однак одночасно визнає факт виїзду за межі України з метою супроводу дружини для періодичного оздоровлення за кордоном. Зазначені обставини об`єктивно потребують наявності фінансових ресурсів (витрат на проїзд, проживання, харчування тощо), що нівелює доводи боржника про повну відсутність будь-яких коштів. Таким чином, наведені пояснення боржника є суперечливими, нелогічними та не можуть бути одночасно достовірними відповідно до законів формальної логіки. Вказала, що невиконання боржником судових рішень, про які йому було відомо, свідчить про недотримання ним принципу обов`язковості судових рішень, закріпленого у п. 7 ч. 3 ст. 2 та ст. 18 ЦПК України, відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян (а.с.99-101).

Керівник Олександрійської окружної прокуратури А. Моргай подав пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу. Вказав, що доводи ОСОБА_1 є безпідставними, ухвала Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.12.2025 є незаконною і необґрунтованою, а апеляційна скарга Олександрійського ВДВС підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. При цьому, державним виконавцем 22.10.2025 за зареєстрованим місцем проживання боржника повторно направлено копії постанов про відкриття виконавчого провадження №67819066 та №68401461. Боржник був проінформованим про існування судового рішення у справі №398/1471/16-ц, та як наслідок про необхідність його виконувати, оскільки брав участь під час розгляду справи судом, подавав свої заперечення та доводи, а отже повинен розуміти, що після набрання рішенням законної сили видається виконавчий лист, який є підставою для примусового виконання рішення (стягнення боргу). Обізнаність боржника з рішенням суду, згідно якого у останнього виник обов`язок з погашення заборгованості, ігнорування викликів державного виконавця, відсутності будь-яких реальних дій з повернення суми заборгованості стягувачу, свідчить про умисне невиконання боржником свого обов`язку по виконанню виконавчих документів, які перебувають на примусовому виконанні. 
Вказав, що ОСОБА_1 перетинав кордон з 08.12.2021 по 24.11.2025 двічі: 17.04.2025 та 01.05.2025 за закордонним паспортом НОМЕР_2 , що вказує про наявність коштів на здійснення подорожей (а.с.113-115).

Представник Кіровоградського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» Рибалко І.А. подала письмові пояснення, в яких просила задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Вважає, що боржник свідомо та навмисно ухиляється від виконання рішення, що суперечить конституційному та міжнародному принципу обов`язковості виконання судових рішень, які набрали законної сили (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Обізнаність боржника з рішенням суду, згідно якого у останнього виник обов`язок з погашення заборгованості, ігнорування викликів державного виконавця, відсутність будь-яких реальних дій з боку боржника з повернення суми заборгованості стягувачу свідчать про умисне невиконання ним свого обов`язку по виконанню виконавчих документів, які перебувають на примусовому виконанні (а.с.127-131).
Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції – без змін.
Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.
Згідно статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.
Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, який ратифікований Указом Президії Верховної Ради Української РСР N 2148-VIII (2148-08) від 19 жовтня 1973 року, передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифікований Законом України N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року, визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.
Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.
На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.
Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.
Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Відмовляючи у задоволенні подання заступника начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бєлової Дар`ї Сергіївни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, суд першої інстанції керувався тим, що державним виконавцем не доведено ухилення боржника від виконання наявних зобов`язань шляхом свідомих та цілеспрямованих дій, направлених на ігнорування виконання зобов`язань за виконавчими документами, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, а встановлені судом обставини про нетривалий період з моменту ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження до звернення державного виконавця до суду із зазначеним поданням, свідчать про передчасний характер такого.
Судом установлено, що на виконанні Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває зведене виконавче провадження №70399904, до складу якого входять:
1)ВП №63201845, відкрите 08.10.2020 на підставі постанови державного виконавця Петрівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 28.01.2019 №57476044 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 32,00 грн;
2)ВП №63202147, відкрите 08.10.2020 на підставі постанови державного виконавця Петрівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.01.2019 №57476044 про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у сумі 196,40 грн;
3)ВП №68401461, відкрите 27.01.2022 на підставі виконавчого листа №398/3574/21 від 21.12.2021, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Кіровоградського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» заборгованості за кредитним договором №274 від 27.12.2005 року у сумі 66 641 грн 10 коп., з яких: сума основного боргу (тіло кредиту) за період з першого кварталу 2016 року до 01.06.2021 року – 44 857,12 грн, сума боргу за пенею – 21 783,98 грн;
4)ВП №63202625, відкрите 06.10.2020 на підставі постанови державного виконавця Петрівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 28.01.2019 №57497885 про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у сумі 196,40 грн;
5)ВП №64081432, відкрите 11.01.2021 на підставі виконавчого листа №2/398/161/17 від 30.03.2018, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь прокуратури Кіровоградської області судового збору у сумі 1378,00 грн;
6)ВП №67819066, відкрите 08.12.2021 на підставі виконавчого листа №398/1471/16-цвід 30.03.2018, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Кіровоградського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» заборгованості за кредитним договором у сумі 68887,76 грн. 
За вказаними виконавчими документами боржником є – ОСОБА_1 .
22.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №70399904.
У виконавчому провадженні №68401461, 06.10.2025 державним виконавцем оновлено запит до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця. 
Згідно відповіді на запит, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.
06.10.2025 державним виконавцем оновлено запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів. 
Згідно відповіді на запит, у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.
06.10.2025 державним виконавцем оновлено запит до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи. 
Згідно відповіді на запит, особу знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу.
27.02.2025 державним виконавцем направлено запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю до АТ КБ «Приватбанк», AT «Універсал Банк», АТ «Альт банк», ПАТ АБ «Південний», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «УКРСИББАНК», АТ «Вест Файненс Енд Кредит Банк», АТ «Сенс Банк», АТ «ТАС комбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Банк 3/4», АТ «Скай Банк», ПАТ «Банк Восток», АТ «Державний Ощадний Банк України». 
Згідно наданої інформації, кошти на рахунках боржника відсутні.
05.05.2025 державним виконавцем направлено запит до КП «ОМ БТІ» щодо надання інформації про майно, що зареєстроване за боржником. 
Згідно відповіді на запит, за боржником зареєстровано 2/3 частки квартири по АДРЕСА_1 , на підставі дублікату свідоцтва про право владності на житло від 10.12.1996, що видане Олександрійською міською радою, 31.03.2005 на 1/3 частку та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.06.2011, посвідчене Радовою С.В., приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу №998 на 1/3 частку.
У виконавчому провадженні №67819066, державним виконавцем 27.02.2025, 02.11.2025, 06.10.2025, 17.11.2025 направлено запити до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця.
Згідно відповіді на запит, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.
27.02.2025,16.04.2025, 08.07.2025, 17.07.2025, 02.10.2025, 06.10.2025, 25.11.2025, державним виконавцем направлено запити до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів. 
Згідно відповіді на запит, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.
Також, 27.02.2025, 02.10.2025, 13.03.2025, 25.11.2025, державним виконавцем направлено запити про отримання інформації, що становить банківську таємницю. 
Згідно наданої інформації, кошти на рахунках боржника відсутні.
Крім того, 13.03.2025,02.10.2025, 06.10.2025, 25.11.2025 державним виконавцем направлено запити до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи. Згідно відповіді на запит, особу знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу.
Згідно інформаційної довідки №446122694 від 02.10.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за боржником зареєстровано 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33705846, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину №998, 15.06.2011, Радова С.В. приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу; дублікат свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 , 10.12.1996 року, Олександрійська міська рада. Дублікат виданий 31.03.2005 року.
02.10.2025 державним виконавцем повторно винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено через АСВП до банків - учасників обміну. 
Згідно відповідей, постанову повернуто банками без виконання.
03.10.2025державним виконавцем направлено запит державного виконавця до Центру надання адміністративних послуг Олександрійської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника. 
Згідно відповіді на запит, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
03.10.2025 направлено виклик боржнику (рекомендоване поштове відправлення №11067014154431), з вимогою з`явитись до державного виконавця 20.10.2025 о 09:30 год.
20.10.2025 державним виконавцем складено акт про те, що боржник за викликом не з`явився, причини неявки не повідомив. Рекомендований лист №11067014154431, яким направлено виклик, повернувся у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
22.10.2025 державним виконавцем направлено виклик боржнику (рекомендоване поштове відправлення, з вимогою з`явитись до державного виконавця 10.11.2025 о 09:30 год.
Крім того, 22.10.2025 боржнику направлено копії постанов про відкриття виконавчого провадження №67819066 та №68401461.
05.11.2025 державним виконавцем складено акт про перевірку майнового стану боржника за зареєстрованим місцем проживання.
10.11.2025 державним виконавцем складено акт про те, що боржник за викликом не з`явився, причини неявки не повідомив. Рекомендований лист, яким направлено виклик, повернувся у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
17.11.2025 державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи. 
Згідно відповіді на запит, юридичну особу або фізичну особу - підприємця знято з обліку у контролюючих органах.
20.11.2025 боржником ОСОБА_1 подано заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №67819066 та №64081432 та зняття фотокопій. В той же день, 20.11.2025 ОСОБА_1 ознайомився із зазначеними матеріалами виконавчого провадження та зробив фотокопії.
24.11.2025 державним виконавцем направлено запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону.
Так, згідно відповіді на запит, боржник з 08.12.2021 по 24.11.2025 перетинав кордон двічі: 17.04.2025 та 01.05.2025 за закордонним паспортом НОМЕР_4 .
25.11.2025 державним виконавцем здійснено перевірку зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки через реєстр Держпродспоживслужби. 
Згідно отриманої інформації, за боржником рухоме майно не зареєстровано.
Відповідно до облікової картки НОМЕР_5 , сума заборгованості за виконавчими документами, що підлягає стягненню із ОСОБА_1 , становить 137 331,66 грн. Загальна сума з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - 153 497,15 грн, з яких 13 722,69 грн - виконавчий збір, 2 442,80 грн - витрати виконавчого провадження.
За умовами частини першої ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
У розумінні ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хлюстов проти Росії» від 11 липня 2013 року (скарга № 28975/05), яке набуло статусу остаточного 11 жовтня 2013 року, Судом зазначено, що обмеження щодо заборони у праві виїзду за межі країни повинні бути обґрунтовані та пропорційні відповідно із частинами 2, 3 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (свобода залишати свою країну та обмеження цього права лише на підставі закону та якщо це необхідно у демократичному суспільстві).
Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Натомість, влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик проти Угорщини», §35).Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури.
Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...»
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі – Закон).
Положеннями пункту 5 частини першої статті 6 цього Закону, встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Відповідно до ч. 5 статті 26 «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 «Про виконавче провадження».
Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Із системного аналізу зазначених норм права слід дійти висновку, що задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Тобто, предметом доказування є саме факт (факти) умисних винних дій, спрямованих на ухилення боржника від виконання зобов`язань, за умови об`єктивної спроможності божника виконувати зобов`язання, відсутності перешкод для цього.
Отже, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.
Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду боржника застосовуються не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.
Ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо), і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.
При цьому, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Обґрунтування необхідності у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання зобов`язання, та наявність невиконаного зобов`язання, на думку колегії суддів, недостатньо для застосування такого крайнього заходу впливу на боржника як обмеження у праві виїзду за межі України.
Враховуючи докази, долучені приватним виконавцем до подання та встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.
Суд першої інстанції обгрунтовано вважав встановленим, що в матеріалах подання відсутні відомості про повідомлення боржника у належний спосіб з відкриттям виконавчих проваджень № 63201845, № 63202147, № 63202625. Крім того, матеріалами виконавчого провадження, долученими до подання, підтверджується, що боржник лише 20.11.2025 ознайомився із матеріалами виконавчих проваджень № 67819066 та № 64081432, що також свідчить про виявлення останнім зацікавленості щодо наявних зобов`язань.
Посилання державного виконавця про те, що ОСОБА_1 має можливість виїздити за кордон, що може свідчити про наявність у нього коштів на погашення заборгованості перед стягувачем, проте боржник свідомо ухиляється від виконання судових рішень, грунтується на припущеннях.
Крім того, ні матеріали виконавчого провадження, ні подання державного виконавця не містять доказів про навмисне перешкоджання виконанню судового рішення або приховування активів чи майна з боку боржника.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що подання розглянуто судом за відсутності належного повідомлення державного виконавця, апеляційний суд зазначає, що за вимогами ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. За викладеного, відсутні підстави вважати, що судом порушено норми процесуального права та не повідомлено належним чином державного виконавця про розгляд подання, оскільки у суду відсутня необхідність розглядати таке подання з викликом сторін в судовому засіданні.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.
З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу заступника начальника Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бєлової Дар`ї Сергіївни залишити без задоволення.
Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 19.02.2026.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник