ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 березня 2026 року справа №200/433/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В. , Блохіна А.А. , розглянувши апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 р. у справі № 200/433/25 (головуючий І інстанції Волгіна Н.П.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 2), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач 3), в якому просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування відстрочки, яка надавалася позивачу; 
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з основної діяльності) від 1 грудня 2024 року № 481 “Про призов військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації” в частині призову на службу по мобілізації солдата ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника в/ч НОМЕР_1 про зарахування до особового складу в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 ;
- зобов`язати уповноважену особу/посадову особу в/ч НОМЕР_1 видати наказ, яким виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 з дня набрання рішення суду законної сили.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року , прийнятим в порядку спрощеного провадження, позовні вимоги задоволено частково, а саме суд:
Визнав протиправним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 1 грудня 2024 року № 481 “Про призов військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації” в частині призову на службу по мобілізації солдата ОСОБА_1 .
Визнав протиправним та скасував рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування у грудні 2024 року наданої ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Визнав протиправним наказ начальника Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 1 грудня 2024 року № 351 в частині зарахування до особового складу військової частини та на всі види забезпечення 1 грудня 2024 року солдата ОСОБА_1 .
Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 в особі її керівника (командира або особи, яка виконує обов`язки командира) видати наказ, яким виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , та направити його до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про звільнення з військової служби.
В задоволенні інших позовних вимог – відмовив.
Стягнув з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3330 (три тисячі триста тридцять) грн 80 коп.
Стягнув з ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
ІНФОРМАЦІЯ_5 , не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
Скарга обґрунтована тим, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції від 19.04.2024, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.
Так, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції від 18.05.2024, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Тобто, підстава для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із освітою була суттєво змінена. Це спричинило необхідність оформлення відстрочки відповідно до нових правил.
16.05.2024 постановою Кабінету Міністрів України № 560 був затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6 (абзац 5 пункту 60 Порядку у редакції від 04.10.2024).
Згідно абзацу 8 пункту 60 Порядку у редакції від 04.10.2024, відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. 
Починаючи з 06.05.2024 Президент України 3 рази продовжував строк проведення загальної мобілізації, а саме Указами від 06.05.2024 № 272/2024, від 23.07.2024 № 470/2024, від 28.10.2024 № 741/2024.
Повістка ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.05.2024 № 1250 не є документом, що підтверджував наявність у ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Cтудентський квиток серії НОМЕР_5 не є документом, що підтверджував наявність у ОСОБА_1 права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Тобто, ОСОБА_1 не мав відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Також скаржник посилається на порушення строку звернення до суд з позовом.
Крім того скаржник посилається на пункт 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» який містить вичерпний перелік підстав, за якими військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану.
Виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини відбувається після прийняття посадовою особою, що наділена правом звільнення з військової служби, рішення про його звільнення з військової служби. Видання командиром військової частини НОМЕР_1 наказу про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу не припинить триваючого стану публічно-правових відносин щодо проходження ОСОБА_1 військової служби за призовом під час мобілізації. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 не є посадовою особою, яка відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняна до командира бригади (полку, корабля 1 рангу), тому не наділений правом щодо звільнення з військової служби.
Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.
Позивач зазначає, зокрема, що скаржник мав право подати апеляційну скаргу на вищевказане рішення до 23.04.2025 року включно. Скарга подана з пропуском строку. Скаржником не ставилося питання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.
Крім того, до апеляційної скарги не додано доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу – ОСОБА_1 .
Також позивач зазначає, що скаржник посилається на Порядок № 560 в редакції від 04.10.2024, що є неприпустимим, оскільки відстрочка була оформлена 06.05.2024.
Станом на день мобілізації позивача, надана йому 06.05.2024 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації ніким не оспорювалась та не була скасована, а на момент призову позивача на військову службу зазначена відстрочка була чинною та продовжувала діяти.
Питання правомірності чи неправомірності надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації – не є предметом спору у даній справі, а тому дане питання в даній справі взагалі не повинно досліджуватися.
Позивач щодо твердження скаржника, що повістка, студентський квиток, не є документом, що підтверджував наявність відстрочки, зазначає, що з роздруківок військово-облікового документу Позивача із застосунку «Резерв+» (сформованих від 01.10.2024, від 14 грудня 2024 року, від 02 січня 2025 року, від 05 січня 2025 року та інших, які містяться в матеріалах справи), вбачається, що станом на день взяття позивача на військовий облік, на день направлення позивача на ВЛК та на день його призову на військову службу, він мав діючу відстрочку від призову на військову службу – тип відстрочки: абз. 2 ч. 3 ст. 23, відстрочка до 30.06.2026.
Також, тільки 09 січня 2025 року категорії обліку позивача змінилась на «військовослужбовець».
Відповідач під час призову позивача на військову службу знав про наявність у нього відстрочки згідно аб. 2 ч. 3 ст. 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була надана позивачу до 30.06.2026, оскільки зазначена інформація відображалася в його військово- обліковому документі в застосунку «Резерв+» та була доступна через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, - інформаційно- комунікаційну систему, призначену для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України (Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» 16 березня 2017 року № 1951-VIII).
Позивач щодо посилання скаржника на пропуск строку звернення до суду з позовом визначений частини 5 статтею 122 КАС України, зазначає, що позивач був мобілізований та на час розгляду даної справи є військовослужбовцем ЗСУ.
З зазначеного вбачається, що позивач не підпадає під дію Закону України «Про державну службу» згідно з п. 16 ч. 3 ст. 3 цього Закону, а тому він не є таким, що перебуває на державній/публічній службі.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_6 від 2 листопада 2021 року позивач взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 , має військове звання “солдат”, склад “рядовий”, військово-облікова спеціальність “ 790 037А” [Згідно з Переліком військово-облікових спеціальностей рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України (перші три цифри), затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 вересня 2020 року № 317: розділ 8: “Спеціальності з експлуатації, ремонту і зберігання озброєння, боєприпасів, техніки. Спеціальності логістич-ного забезпечення: підрозділ 8.12: Спеціальності з експлуатації автомобільної техніки; код “ 790” - Перевезення автомобільним транспортом]; придатний до військової служби, на обліку призовників не перебував, військово-лікарською комісією Покровського РТЦК Донецької області 27 жовтня 2021 року визнаний придатним до військової служби (а.с. 23).
Згідно з довідкою ВСП [відокремлений структурний підрозділ] “Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля” № 25.01-20/171 від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 з 1 вересня 2023 року по теперішній час навчається у ВСП “Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля” (перший рівень акредитації) на І курсі денного відділення за спеціальністю “Агрономія”; строк закінчення навчального закладу - червень 2026 року (а.с. 56).
Згідно з довідкою ВСП “Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля” № 25.01-20/256 від 5 грудня 2024 року ОСОБА_1 з 1 вересня 2023 року по теперішній час навчається у ВСП “Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля” (перший рівень акредитації) на І курсі денного відділення за спеціальністю “Агрономія”; строк закінчення навчального закладу червень 2026 року (а.с. 57).
Відповідно до витягу з наказу ВСП “Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля” від 21 серпня 2023 року № 25.01-01/38 “Про зарахування на навчання”, на підставі Правил прийому, рішення приймальної комісії від 21 серпня 2023 року та протоколу № 18 ОСОБА_1 зараховано з 1 вересня 2023 року студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю 201 “Агрономія” за кошти фізичних або юридичних осіб (а.с. 58).
1 жовтня 2023 року Донецьким фаховим коледжем Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля позивачу видано студентський квиток серії НОМЕР_5 про навчання на технологічному відділенні, денна форма, група А-12, який дійсний до 30 червня 2026 року (а.с. 59).
Відповідно до електронного військово-облікового документа, сформованого в застосунку “Резерв+”, від 1 жовтня 2024 року, від 14 грудня 2024 року, від 27 грудня 2024 року, від 2 січня 2025 року та від 5 січня 2025 року ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно з постановою ВЛК від 27 жовтня 2021 року приданий до військової служби, “надано відстрочку до 30 червня 2026 року згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 23” (а.с. 35-39).
Відповідно до електронного військово-облікового документу, який сформовано в застосунку “Резерв+”, від 9 січня 2025 року ОСОБА_1 придатний до військової служби згідно з постановою ВЛК від 27 жовтня 2021 року; не є військовозобов`язаним, підстава зняття/виключення: “військовослужбовець” (а.с. 40).
06 травня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 видана повістка № 1250 про прибуття 6 травня 2024 року о 9:00 год за адресою: АДРЕСА_4 . У повістці зазначено, що позивач 6 травня 2024 року з 8:00 до 16:00 год знаходився в ІНФОРМАЦІЯ_7 за вказаною адресою [ АДРЕСА_4 ] і що йому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” на термін до 30 червня 2026 року (а.с. 33).
Як вбачається з Акту приймання-передавання особи від 28 листопада 2024 року, ОСОБА_1 було затримано інспектором патрульної служби у зв`язку із тим, що останній мав намір незаконно перетнути державний кордон, та передано у ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 50-54).
Відповідно до картки обстеження та медичного огляду № 355/12 від 29 листопада 2024 року, проведеного ВЛК при КП “Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр ім. В. Поліщука”, ОСОБА_1 відмовився від огляду лікарів та надання інформації про стан здоров`я; висновок: придатний до військової служби (а.с. 50-51, 53-54, 189-191).
Згідно з довідкою ВЛК при РООЦМ [Рівненський обласний об`єднаний центр мобілізації] від 29 листопада 2024 року № 355/12, 29 листопада 2024 року ВЛК було проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 , від надання інформації про стан здоров`я останній відмовився, висновок: придатний до військової служби (а.с. 50, 52).
Згідно з актом від 29 листопада 2024 року про відмову у наданні інформації щодо стану здоров`я (підписаним членами ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_10 при ІНФОРМАЦІЯ_11 , офіцером ІНФОРМАЦІЯ_12 , начальником відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_12 , поліцейським взводу № 3 (швидкого реагування) РПОП ГУНП у Рівненській області) військовозобов`язаний солдат запасу ОСОБА_1 відмовився від надання інформації щодо стану здоров`я та не підписав п. 10 Додатку 13 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України; придатний до військової служби (а.с. 53, 189).
Згідно із записами у військовому квітку серії НОМЕР_7 (п. 13) 29 листопада 2024 року медичною комісією при Рівненському ООЦМ позивач визнаний придатним до військової служби (а.с. 27).
У розділі V військового квитка (“Відмітки про видачу та вилучення мобілізаційних розпоряджень”) наявний запис про видачу 30 листопада 2024 року на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с. 30).
У розділі VІ військового квитка (“Відмітки про військовий облік”) наявний запис від 30 листопада 2024 року про взяття позивача на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_13 відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 та запис від 1 грудня 2024 року про зняття з військового обліку військовозобов`язаних (а.с. 31).
Згідно із записами у військовому квітку серії НОМЕР_7 , виданому ІНФОРМАЦІЯ_14 , призовною комісією Покровського району Донецької області зарахований у запас згідно ст. 37 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” (п. 6) (дата внесення запису відсутня) (а.с. 25).
Відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з основної діяльності) від 1 грудня 2024 року № 481 “Про призов військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації” солдата ОСОБА_1 як військовозобов`язаного, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_15 , призвано з 1 грудня 2024 року на військову службу по мобілізації до в/ч НОМЕР_1 (а.с. 49, 52).
Запис про прийняття наведеного наказу внесений у військовий квіток серії НОМЕР_7 (п. 9) (а.с. 26).
У п. 19 військового квітка зазначено, що позивачу присвоєно військове звання “солдат”.
Як вбачається із поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_16 і відправлені у складі команди НОМЕР_1 (вих. № 3550 від 30 жовтня 2024 року), за порядковим номером “ 1” зазначено ПІБ позивача (“ ОСОБА_2 ”); військово-облікова спеціальність - “ 956 647А” [Згідно з Переліком військово-облікових спеціальностей рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України: розділ 10 “Різні спеціальності”: підрозділ 10.9. Спеціальності з будівництва, ремонту та експлуатації споруд і будов; код “ 956” - Будівельних робіт]; висновок ВЛК – придатний до в/служби; результат проведення професійно-психологічного відбору – рекомендується для проходження військової служби (а.с. 185-186). 
Жодних пояснень щодо включення позивача, взятого ІНФОРМАЦІЯ_17 на облік 30 листопада 2024 року, до поіменного списку від 30 жовтня 2024 року, а також щодо зміни військово-облікової спеціальності першим відповідачем суду не надано.
Наказом (по стройовій частині) командира в/ч НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_3 , від 1 грудня 2024 року № 351 нижчепойменованих військовослужбовців відповідно Указів Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року “Про введення воєнного стану в Україні”, № 69/2022 від 24 лютого 2022 року “Про загальну мобілізацію”, № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні”, № 741/2024 від 28 жовтня 2024 року “Про продовження строку проведення загальної мобілізації”, визначено зарахувати до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення 1 грудня 2024 року, в т.ч. (п. 1.43) солдата ОСОБА_1 призначити на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_8 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_18 , з 1 грудня 2024 року зарахувати до списків особового складу частини на всі види забезпечення і вважати таким, що з 1 грудня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2470 грн на місяць, шпк “солдат”. Вислуга станом на 1 грудня 2024 року становить календарна: 00 років, 00 місяців, 00 днів. […] Зарахувати на продовольче забезпечення Інженерного містечка з 1 грудня 2024 року. Підстава: поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_18 (а.с. 187).
Згідно з довідкою від 25 грудня 2024 року № 7681, виданою в/ч НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 з 1 грудня 2024 року по теперішній час (а.с. 34).
2 січня 2025 року представником позивача, адвокатом І.Колесніченко, направлено адвокатські запити “Щодо надання інформації та документів”: начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_12 від 2 січня 2025 року командиру в/ч НОМЕР_1 , в яких вона просила надати інформацію щодо ОСОБА_1 та відповідні документи (а.с. 41-44).
Листом від 13 січня 2025 року (вих. № 07/128) ІНФОРМАЦІЯ_8 адвокату повідомлено, що ОСОБА_1 була надана відстрочка від мобілізації з 6 травня 2024 року по 30 червня 2026 року, проте на підставі витягу за наказу № 481 від 1 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 його було знято з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 як призваний на військову службу під час мобілізації. Відстрочку скасовано на підставі абз. 2 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року “Про військовий обов`язок та військову службу” та зазначено, що відомості про надання добровільної згоди щодо призову на військову службу під час мобілізації відсутні. ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 45-46).
Листом від 3 січня 2025 року (вих. № 35) ІНФОРМАЦІЯ_17 повідомив адвокату, що призиваючи ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_17 не володів інформацією про його відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки ОСОБА_1 не надав підтверджуючих документів. Також ця інформація не підтвердилась на пункті прийому військовозобов`язаних в/ч НОМЕР_1 . Чинне законодавство не передбачає необхідності добровільної згоди особи для її призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 48).
Листом від 10 січня 2025 року (вих. № 72) ІНФОРМАЦІЯ_13 направив адвокату копії документів з облікової справи позивача, а саме: акту приймання-передавання особи від 28 листопада 2024 року, акту РООМЦ від 29 листопада 2024 року про відмову надання військовозобов`язаним солдатом запасу ОСОБА_1 інформації щодо стану здоров`я; картки обстеження та медичного огляду № 355/12 від 29 листопада 2024 року, складеної ВЛК при КП “Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр ім. В.Поліщука”, довідки ВЛК при РООЦМ від 29 листопада 2024 року № 355/12, наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 1 грудня 2024 року № 481 (а.с. 50-55).
Листом від 29 січня 2025 року (вих. № 1272) в/ч НОМЕР_1 повідомила адвокатові, що солдат ОСОБА_1 1 грудня 2024 року на підставі поіменного списку ІНФОРМАЦІЯ_18 та довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_14 6355/12 зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 . Зазначено, що призов громадян України на військову службу до компетенції командування в/ч НОМЕР_1 не належить (а.с. 184).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
У розумінні частини 3 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною 7 статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
За визначенням, наведеним у частині 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби громадянами України здійснюється у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частина 2 статті 2 Закону № 2232-ХІІ).
Згідно з частинами 3 і 4 статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Частиною 9 статті 1 Закону № 2232-XII, серед іншого, визначено, що стосується військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону №2232 призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (військова служба) в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
У подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Також указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначено в Законі України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі – Закон № 3543-XII).
Згідно зі статтею 1 Закону № 3543-XII: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;
демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Частиною 2 статті 4 Закону № 3543-XII передбачено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до частин 5 та 6 статті 4 № 3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені статтею 22 Закону № 3543-XII (в редакції, чинній на час призову позивача на військову службу у зв`язку з мобілізацією).
Так, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є здобувачами професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України “Про освіту”, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Отже, вказана стаття встановлює, право військовозобов`язаного не бути призваним на військову службу, якщо ця особа навчалась за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України “Про освіту”.
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з пунктом 9 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; забезпечують захист цілісності бази Реєстру (Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ), його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, “Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах”, “Про захист персональних даних” та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
Відповідно до пункту 11 цього Положення, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема: беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних; забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони; надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.
Згідно з пунктом 12 цього Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.
Колегія суддів враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який, зокрема, визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі – Порядок № 560) (в редакції, що діяла станом на час звернення позивача до відповідача з відповідною заявою).
Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Відповідно до пункту 59 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Згідно з пунктом 60 Порядку № 560, Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
За пунктом 65 Порядку № 560, у разі втрати (зміни) підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія може скасувати (змінити) раніше прийняте нею рішення, про що повідомляється заявнику письмово не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення за формою, визначеною у додатку 10.
Відповідно до п. 34 ч.1 статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Частинами 8, 9 ст. 5 Закону встановлено, що органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) ТЦК та СП, […]. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Відповідно до п. 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 (далі – Порядок № 559), військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до п.п. 3 і 4 ч. 6 ст. 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 “Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа”.
Згідно з п. 2 Порядку № 559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.
Відповідно до п. 8 цього Порядку військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності): 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); [...] 6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів; […].
Пунктом 10 Порядку № 559 встановлено, що відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2024 року у справі № 200/4189/22 зазначив, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Матеріали справи свідчать, що позивач скористався можливістю реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення такого права у відповідний спосіб.
Відповідачі на час мобілізації не вчиняли дій передбачених Порядком № 560, у разі наявності підстав для втрати (зміни) підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки та під час розгляду справи не довели суду про наявність таких підстав.
При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_19 мали доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та відповідно до даних щодо наявної у позивача відстрочки.
Отже, ІНФОРМАЦІЯ_17 під час прийняття рішення про направлення позивача для проходження ВЛК та прийняття наказу від 1 грудня 2024 року № 481 в частині призову на службу по мобілізації солдата ОСОБА_1 , відповідно до покладених на нього завдань не міг бути необізнаний про наявність у позивача чинної відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, 
Щодо посилань скаржника на те, що позивачем не надавалась довідка за формою, визначеною у додатку 6 до Порядку № 560, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Порядок № 560, який передбачає отримання такої довідки набув чинності 18 травня 2024 року та, як наслідок, регулює процедуру отримання відстрочки саме після зазначеної дати.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з основної діяльності) від 1 грудня 2024 року № 481 в частині призову позивача на службу по мобілізації - є протиправним, а позовні вимоги позивача в частині визнання його протиправним – підлягають задоволенню.
Щодо посилання скаржника на те, що виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини відбувається після прийняття посадовою особою, що наділена правом звільнення з військової служби, рішення про його звільнення з військової служби, а начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 не є посадовою особою, яка відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняна до командира бригади (полку, корабля 1 рангу), тому не наділений правом щодо звільнення з військової служби, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не зобов`язував саме скаржника вчинити такі дії.
Щодо посилання скаржника на порушення позивачем строку звернення до суду з позовом встановлено ч.5 ст. 122 КАС України, колегія суддів зазначає , що ця адміністративна справа з огляду на предмет її спору є справою щодо проходження позивачем публічної служби, то при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до суду слід керуватися частиною п`ятою статті 122 КАС України, якою передбачено місячний строк звернення до суду та обчислювати такий строк з моменту, коли позивач дізнався або мав дізнатися про порушення своїх прав у зв`язку із прийняттям оскаржуваних наказів та вчиненням протиправних дій.
Аналогічний висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2024 року справа № 160/33822/23.
Строк звернення до адміністративного суду – це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
День, коли особа дізналася про порушення свого права – це установлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).
Якщо цей день установити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін – учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
Колегія суддів зауважує, що факт звернення позивача за правовою допомогою не змінює моменту, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання відповідної інформації, тощо. Більше того, позивач не був позбавлений права звернення за юридичною допомогою раніше.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про спірні накази та рішення.
Вказані обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в іншій частині, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 р. у справі № 200/433/25- залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 р. у справі № 200/433/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 05 березня 2026 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін