Дата документу 12.03.2026	Справа № 554/663/26	
 	Провадження № 3/554/231/2026	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2026 р. м. Полтава
Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Горбунова Я.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Нечая Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , громадянина України, працює першим заступником начальника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 562406 від 09.01.2026 ОСОБА_1 09.01.2026 р. о 10 год. 28 хв. в м. Полтава по вул. Стрітенська, 19 ОСОБА_1 будучи посадовою особою, а саме, першим заступником начальника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, відповідальним за експлуатаційний стан вулично-шляхової мережі м. Полтава, не виконав законну вимогу посадової особи уповноваженого підрозділу національної поліції (відділу безпеки дорожнього руху), вимога №318 від 08.12.2025, щодо зміни по вул. Героїв України, 34/24 пошкодженого дорожнього знаку 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», чим порушив вимоги пункту 5.12.1.4 ДСТУ 3587:2022.
Ініціатором складання протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 188-28 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував. Зазначив, що згідно рішення Полтавської міської ради від 28.04.2011, ділянки автомобільних доріг зараховані на баланс КП «Полтавська міська шляховоексплуатаційна дільниця».
Адвокат Нечай Д.І. просив закрити справу у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що протокол складений на підставі невиконання ОСОБА_1 вимог Національної поліції України №318 від 08.12.2025, а саме, заміни дорожнього знаку 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом» по вул. Героїв України, 34/24. На думку адвоката дана вимога була незаконною та не відлягала виконанню, оскільки Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради не є балансоутримувачем вказаної ділянки, а тому, підстави для виконання вказаних робіт, відсутні.
Відповіддю на запит №10/02/26-1 від 10.02.2026 Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомило, що на балансі Управління вулиця Героїв України, 34/24 у м. Полтава не перебуває.
Окрім того, зазначено, що згідно рішення Полтавської міської ради від 28.04.2011, ділянки автомобільних доріг зараховані на баланс КП «Полтавська міська шляховоексплуатаційна дільниця».

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , заперечення адвоката Нечая Д.І., дослідивши докази, які місять матеріали справи, встановив, що наданими суду доказами не доведено, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого 188-28 КУпАП. 
Висновки щодо відсутності складу адміністративного правопорушення ґрунтується на наступному.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають відповідальності за правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
Суб`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують психічне ставлення особи до вчиненого нею діяння і його негативних наслідків, зокрема вина, мотив, мета правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вина, що виражається у формах умислу (прямого і непрямого) чи необережності (самовпевненості і недбалості). Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП). Правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).
Диспозицією статті 188-28 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у невиконанні законних вимог (приписів) посадових осіб Національної поліції України щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху (формальний склад).
Суб`єкт даного правопорушення спеціальний, тобто керівники дорожньо-будівельних, шляхоексплуатаційних, транспортних, комунальних та інших підприємств, установ і організацій, що забезпечують безпеку дорожнього руху, або інші посадові особи, безпосередньо відповідальні за дотримання правил, нормативів і стандартів у сфері безпеки руху транспорту й пішоходів.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.
Частиною 4 ст. 24 цього Закону передбачено, що єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.
Згідно зі ст. 52-3 вказаного закону до повноважень Національної поліції України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серед інших, зокрема належить: участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
При цьому відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Аналізуючи склад вказаного адміністративного правопорушення, суд зазначає, що обов`язковими умовами притягнення до адміністративної відповідальності заст. 188-28 КУпАП, є: перебування вулично-дорожньої мережі на балансі відповідного власника (органу влади, місцевого самоврядування тощо); виявлення документально зафіксованих недоліків в частині експлуатаційного стану автодоріг, що не відповідають відповідним ДСТУ; направлення у встановленому порядку посадовими особами уповноважених підрозділів Національної поліції законних вимог (приписів) відповідним посадовим особам, відповідальним за утримання вулично-дорожньої мережі в належному експлуатаційному стані; наявність у суб`єкта правопорушення (конкретної посадової особи) чітко визначених законодавством обов`язків щодо утримання вулично-дорожньої мережі в належному експлуатаційному стані; невиконання законних вимог (приписів) відповідальними посадовим особами органу власника вулично-дорожньої мережі.
Тобто при складанні протоколу за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті, до якої притягується особа за порушення вимог законодавства. В іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП, що до його посадових обов`язків належить усунення порушень правил, норм та стандартів, що стосується забезпечення дорожнього руху, і що саме він у зв`язку з цим несе відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріали справи взагалі не містять жодного посилання на закріплення за відповідною посадовою особою обов`язків у сфері забезпечення експлуатаційного стану вулично-дорожньої мережі.
Так, суду не надано посадову інструкцію або ж інші локальні нормативно-правові акти, які б передбачали повноваження ОСОБА_1 щодо вжиття заходів по виконанню вказаних вимог (приписів).
Матеріали справи не містять жодних даних, які би давали підстави стверджувати, що обов`язок усунення порушень, встановлених у приписі покладено на ОСОБА_1 .Також матеріали справи не містять відомостей про те, що зазначені у вимогах (приписах) вулиці перебувають саме на балансі в УЖКГ ВК ПМР.
При цьому, необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, та суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 згідно рішення Полтавської міської ради від 28.04.2011, ділянки автомобільних доріг зараховані на баланс КП «Полтавська міська шляховоексплуатаційна дільниця», останній вказував про об`єктивну неможливість виконання вимоги (припису) № 318 від 08.12.2025.
Разом із тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відповідно до своїх посадових обов`язків мав об`єктивну можливість виконати зазначену вимогу (припис) № 318 від 08.12.2025, але умисно не виконав її.
Відповідно до ч. ч. 2 і 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.
У рішеннях ЄСПЛ у справах Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року та Карелін проти Росії від 20 вересня 2016 року наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши докази у справі, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення не підтверджена наявними доказами.Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 283 та 284 КУпАП, суд, 
П О С Т А Н О В И В :
Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя Я.М.Горбунова