ЄУН 932/9422/25
Провадження № 2/932/3091/25
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2026 року м. Дніпро
Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - Петуніна І.В.
за участю секретаря - Христюк М.В.
позивач: ОСОБА_1 
представника позивача: Гусакова О.Б.
відповідач: ОСОБА_2 
розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 23 лютого 2021 року, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки спільне життя позивача з відповідачем не склалося, сторони почали мешкати окремо, після чого виник спір з визначення місця проживання дітей. Тому, позивачем було подано позов до Шевченківського районного суду міста Дніпра про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. Наразі діти проживають разом з позивачем та діти перебувають на повному її утриманні. Натомість, відповідач жодних коштів та іншої допомоги на утримання та розвиток дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей позивач несе самостійно. На утримання дітей для їх нормального забезпечення життєдіяльності необхідна постійна допомога обох батьків, в тому числі і відповідача
Додаткового зазначає, що оскільки на момент звернення із даним позовом, вік спільних позивача з відповідачем дітей становить 1 та 3 роки, необхідним та достатнім розміром аліментів вважає суму, яка дорівнюватиме по 1/4 на кожну особу, але враховуючи, що вимоги стосується стягнення на трьох осіб, тому загальний розмір аліментів не може перевищувати 50 відсотків доходу відповідача. Враховуючи викладене, розмір аліментів становитиме по 1/6 (одній шостій) на кожну особу.
Відтак, просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1/6 від усіх видів доходів відповідача на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову, і до досягнення ними повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання 1/6 щомісячно до досягнення молодшим сином - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Позивач до судового засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, однак 04.11.2025 року її представник надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника.
Відповідачем ОСОБА_8 відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано. 
Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 28.08.2025 року відкрито провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 14.30 год. 12 листопада 2025 року, відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву. 
Через неявку відповідача, розгляд справи відкладений на 02.02.2026.
Через це суд, спираючись на норми ст.ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 23.02.2021 відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 79.
Відповідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії № НОМЕР_3 , ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач працездатний, а тому може сплачувати аліменти на утримання дітей.
V. Оцінка суду
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) неповинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в Сімейному кодексі України відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини.
Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
З огляду на встановлені у справі обставини та наведені положення Закону, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково та присудити стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 31.07.2025 року і до досягнення дітьми повноліття.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з того, що відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування позовних вимог. Оскільки право позивача на отримання аліментів, як тим з батьків, з ким проживає дитина, встановлено законом, в добровільному порядку матеріальна допомога відповідачем не надається, воно підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позовних вимог частково.
Що стосується вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення сином ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку у розмірі 1/6 заробітку (доходу) відповідача, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловікабатька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно з частиною другою статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ч. 6ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Подання суду доказів того, що позивачка потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить їй незалежно від цієї обставини.
У зв`язку з тим, що відповідач є молодою працездатною особою, відсутність доказів того, що він неспроможний сплачувати аліменти на утримання дружини, суд доходить висновку про задоволення цієї вимоги у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.
Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до ч.3 ст.181СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від його сплати за законом, стягнути судовий збір з відповідача на користь держави.
На підставі ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів, задовольнити частково.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову – 31.07.2025 і до досягнення дітьми повноліття.
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 (однієї шостої) заробітку (доходу) платника щомісячно, але не менше ніж прожитковий мінімум, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 31.07.2025 і до досягнення малолітньої дитини ОСОБА_6 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто Шевченківським районним судом м. Дніпра за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17.02.2026.

Суддя І.В. Петунін

12 лютого 2026 року