Справа № 569/714/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 квітня 2026 року м. Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Яковлєв Д.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554682 від 30.12.2025, ОСОБА_1 , 30 грудня 2025 року о 08:35 год., в м. Рівне, вул. Ст. Бандери, 1е, будучи учасником ДТП, керував транспортним засобом Skoda д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №597 від 30.12.2025 року, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечив та вказав, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував. Стверджував, що вчинила ДТП його дружина, яка змушена була залишити місце події, оскільки поспішала на роботу. Він приїхав на місце ДТП та чекав, щоб приїхав евакуатор забрати пошкоджений транспортний засіб. Відсутність факту керування транспортним засобом підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20.03.2026, якою провадження у справі відносно нього за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Даною постановою встановлено відсутність доказів, що він керував транспортним засобом та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Просив долучити до матеріалів справи копію вищевказаної постанови від 20.03.2026. 
Допитана в якості свідка ОСОБА_2 дала показання, що 30.12.2025 о 08 год. 35 хв., керуючи транспортним засобом Skoda д.н.з. НОМЕР_1 , не справилась з керуванням та допустила наїзд на бордюр. Вона поспішала на роботу, тому зателефонувала чоловіку та повідомила про ДТП. Чоловік, прибувши на місце події, викликав евакуатор, а вона на таксі поїхала на роботу. 
З метою повного з`ясування обставин справи судом вживались передбачені законом заходи шляхом виклику в судове засідання свідка ОСОБА_3 для дачі пояснень в судовому засіданні, який за викликом суду не з`явився.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Шаповала М.С., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, приходжу до наступного висновку.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Лише наявність прямих, незаперечних доказів, які вказують на порушення особою правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, має містити всі істотні обставини справи, які є доказами вини особи у вчиненні цього правопорушення. В іншому випадку, протокол не може бути вважатися достатнім для встановлення вини особи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з п. 1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом).
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в тому, що особа має обов`язково керувати транспортним засобом.
Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554682 від 30.12.2025, ОСОБА_1 , 30 грудня 2025 року о 08:35 год., в м. Рівне, вул. Ст. Бандери, 1е, будучи учасником ДТП, керував транспортним засобом Skoda д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №597 від 30.12.2025 року, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.
Суд зауважує, що на компакт-диску, долученому до матеріалів справи, відсутній відеозапис факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, працівники поліції не зупиняли транспортний засіб Skoda д.н.з. НОМЕР_1 , що позбавляє суд можливості поза розумним сумнівом встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейських 476619 (clip-0), працівники поліції прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди лише о 08:52 год. Відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, містить відомості про оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Факт керування ОСОБА_1 автомобілем або зупинку транспортного засобу під його керуванням не зафіксовано. При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом 476619 (clip-3 час 09:39).
Крім того, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20.03.2026, у справі №569/638/26, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУПАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 31 березня 2026 року. 
Зі змісту вищевказаної постанови слідує, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554665 від 20.03.2025, згідно якого останній 30 грудня 2025 року о 08 год. 35 хв. в м. Рівне по вул. Ст. Бандери, 1е, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем Skoda д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на бордюрний камінь. Внаслідок чого автомобіль зазнав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушив п.2.3.б., п.12.1. Правил дорожнього руху.
Даною постановою встановлено відсутність доказів, на підтвердження обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №554665 від 20.03.2025, зокрема, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Таким чином, за відсутності достовірно встановленого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 усі сумніви щодо доведеності його вини підлягають тлумаченню на його користь, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».
У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.
У своїх рішеннях, в т.ч і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).
У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме особа, яка виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, а також те, що в силу презумції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.
На підставі наведеного та керуючись ст. 247 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області. 

Суддя Рівненського міського суду    Д.В. Яковлєв