Справа № 642/5648/25
Провадження № 2/642/201/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

08 квітня 2026 року         м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Вікторова В.В.,
за участю секретаря Гриценко О.С.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

18.09.2025 року ОСОБА_1 через представника Бабій Л.В. звернулась до Холодногірського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позивач просить суд визнати за нею право власності на 171/200 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову зазначено, що у позивача була бабця, рідна мати батька позивача – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя бабусі позивача, ОСОБА_3 , належали 171/200 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у АДРЕСА_1 . На земельній ділянці площею 942 кв. м. розташований: житловий будинок з прибудовами літ. «А-1», цегла, житловою площею 82.7 кв. м. та надвірні будівлі: льох літ. «Б», льох літ. «В», літня кухня літ. «И»,сарай літ. «Д»,вбиральня літ. «З», душ літ. «К», гараж літ. «Л», огорожа № 1, зливна яма № 2, замощення № 1. Вищевказаний житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності бабусі позивача на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2005 року, виданого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Ященко Я.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 5-1236 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації». ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 74 роки померла бабуся позивача (мати батька). Після смерті ОСОБА_4 , залишилось спадкове майно, яке складається з 171/200 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця, був її син: ОСОБА_2 - батько позивача. Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , батько позивача надіслав поштою до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, як це передбачено п. 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5. Державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори вищезазначену заяву від спадкоємця ОСОБА_2 була прийнята та зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 1601 та заведено спадкову справу № 1027/2021. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача – ОСОБА_2 , помер, не встигнувши до оформити свої спадкові права на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері - ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_2 , єдиним спадкоємцем за законом першої черги є його донька – позивачка по справі, яка спадщину після смерті батька прийняла звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Іванової О.С. на підставі якій приватним нотаріусом було заведено спадкову справу за № 11/2025. Оформити своє право в нотаріальній конторі та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений вище житловий будинок позивачка не має можливості, оскільки її батько ОСОБА_2 за час життя не встиг оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено позивачці в оформленні належних їй спадкових прав. 
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бабій Л.В. про витребування доказів задоволено: витребувано у від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Іванової О.С. копію спадкової справи №11/2025 заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію спадкової справи №1027/2021 заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 ; інформацію чи звертався будь - хто із громадян до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, відмову від спадщини, усунення від спадщини, та чи видавалося кому-небудь із громадян свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , та після смерті ОСОБА_3 . Витребувано з Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори: інформацію чи звертався будь - хто із громадян у нот контору із заявами про прийняття спадщини, відмову від спадщини, усунення від спадщини, та чи видавалося кому-небудь із громадян свідоцтво про право на спадщину після смерті: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 , та чи заводилась спадкова справа після їх смерті.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - до судового розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бабій Л.В. у судове засідання не прибула, подала дві заяви, про розгляд справи за відсутності сторони позивача та її представника, в якій позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Представник відповідача Харківської міської ради до судового засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду з відміткою про отримання. Причини неявки суду невідомі. Копію позову з додатками направлено позивачем відповідачу до електронного кабінету користувача системи «Електронний суд» згідно з положеннями абз.2 ч.1 ст. 177 ЦПК України. Копію ухвали про відкриття провадження по справі судом було направлено відповідачу до електронного кабінету користувача системи «Електронний суд». Відзив на позов відповідач не надав.
На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши усі докази заявлених вимог у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2005 року, виданого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Ященко Я.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 5-1236 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (номер витягу: 9527479) від 10.01.2006 року, реєстраційний номер: 13268681; номер запису 32426 в книзі:1 – ОСОБА_3 належали 171/200 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у АДРЕСА_1 . На земельній ділянці площею 942 кв. м. розташований: житловий будинок з прибудовами літ. «А-1», цегла, житловою площею 82.7 кв. м. та надвірні будівлі: льох літ. «Б», льох літ. «В», літня кухня літ. «И»,сарай літ. «Д»,вбиральня літ. «З», душ літ. «К», гараж літ. «Л», огорожа № 1, зливна яма № 2, замощення № 1.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , у віці 74 роки, померла, про що 18.06.2021 року було складено відповідний актовий запис за № 12105 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом, майна, що залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_3 є її син - ОСОБА_2 , батько позивача.
Згідно листа від 04.12.2025 року № 107/01-16 Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №1027/2021 за заявою у про прийняття спадщини за законом надісланою поштою, сином спадкодавця — ОСОБА_2 .
Також нотаріусом зазначено, що згідно "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України” Гл. 10, п. 3 пп.3.3. заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі.
Відповідно до п.3.5. вказаного Порядку, у разі надходження засобами поштового зв`язку заяви, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, або заяви, підписаної кваліфікованим електронним підписом або удосконаленим електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису спадкоємця, яка надійшла технічними засобами електронних комунікацій, нотаріус приймає таку заяву, заводить спадкову справу, а спадкоємцю повідомляє про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.
ОСОБА_2 було надіслано листа про необхідність звернутися до нотаріальної контори особисто для подачі заяви про прийняття спадщини. По суті спадкоємець висловив бажання прийняти спадщину, подавши заяву нотаріусу протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця.
Заяв від інших спадкоємців про прийняття або про відмову від спадщини не надходило. Свідоцтв на спадщину не видавалось.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер – ОСОБА_2 , про що 25.12.2024 року було складено відповідний актовий запис за № 15807 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції згідно свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .
Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за законом першої черги є його донька, позивач по справі – ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла звернувшись з відповідною заявою у передбачений законодавством шестимісячний строк до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Іванової О.С. 
За заявою спадкоємця ОСОБА_1 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Іванової О.С. відкрито спадкову справу заведено спадкову справу за № 11/2025, (номер у спадкову реєстрі: 73781388) згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі номер: 80420618 від 12.03.2025р..
До складу спадкового майна, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_2 увійшли 171/200 частини житлового будинок АДРЕСА_1 .
30 червня 2025 року постановою нотаріуса ХМНО Харківської області ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 171/200 частини житлового будинок АДРЕСА_1 , бо не встановлено факт прийняття спадщини спадкодавцем ОСОБА_2 на вказане майно. 
Як вбачається з копії спадкової справи, наданої на виконання ухвали суду приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Івановою О.С., інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1 , після померлого ОСОБА_2 немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1, ст.16 ЦК України  кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Згідно з ч. 2 ст. 1220 та ч.1 ст. 1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Діти спадкодавця є спадкоємцями за законом першої черги (ст.1261ЦК України).
За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За загальним правилом, яке випливає зі змісту ч.1 ст. 1269 та ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Згідно з частиною 2 статті 1269 Цивільного кодексу України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Відповідно до підпункту 3.3 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 зі змінами та доповненнями заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. 
Згідно з підпунктами 3.4, 3.5 п.3 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. У разі надходження засобами поштового зв`язку заяви, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, або заяви, підписаної кваліфікованим електронним підписом або удосконаленим електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису спадкоємця, яка надійшла технічними засобами електронних комунікацій, нотаріус приймає таку заяву, заводить спадкову справу, а спадкоємцю повідомляє про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
У Постанові КЦС ВС від 30 жовтня 2019 року в справі № 289/1818/16-ц, викладено висновок про те, що відсутність у померлої особи свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не позбавляє її спадкоємців права на спадщину та не може свідчити про те, що спадкодавець не прийняла спадщину після смерті своїх батьків. Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. До складу спадщини може входити нерухоме майно спадкодавця, право власності на яке належним чином не зареєстроване, проте набуття такого права власності відбулося з дотриманням чинного законодавства. 
Підсумовуючи вищевикладене, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 після смерті своєї матері – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняв спадщину, заявивши про своє право на спадщину надіславши поштою заяву про прийняття спадщини до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори на підставі якої державним нотаріусом було заведено спадкову справу 1027/2021. Тобто батько позивача ОСОБА_2 своїми діями підтвердив прийняття спадщини, що залишилось після смерті його матері – ОСОБА_3 . Однак, він не встиг належним чином оформити спірний житловий будинок АДРЕСА_1 на свої ім`я (отримати свідоцтво про право на спадщину), оскільки помер. 
Судом також беруться до уваги обставини, за яких померлий   ОСОБА_2 за свого життя не оформив спадщину після смерті своєї матері,  ОСОБА_3 , а саме в умовах триваючої широкомасштабної збройною агресії російської федерації проти України, суд вважає їх поважними та такими, що дійсно могли вплинути на процес оформлення спадщини. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, на підставі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 264-265, 268, 280-285 ЦПК України, ст.ст.1216-1218, 1223,1258, 1264, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на спадкове майно, а саме: на 171/200 частини житлового будинок    АДРЕСА_2 Ленінський), провулок Хорошевський, в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв, але не оформив спадщину після смерті своєї матері – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст судового рішення складено 10.04.2026 року.

Суддя В.В. Вікторов