Справа № 953/12992/25
н/п 2/953/914/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 квітня 2026 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,
за участю секретаря судового засідання – Бірукової Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на її утримання у зв`язку з інвалідністю у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно з моменту подачі позову на період строку інвалідності.
В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що 22 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 (після шлюбу ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 217, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.
У період шлюбу у позивача було виявлено важке онкологічне захворювання, яке примусило проходити курси обстеження, оперативне лікування, післяопераційні курси та наразі потребує постійного лікарського спостереження та лікування (в тому числі оперативного).
19.05.2025, тобто у період знаходження у зареєстрованому шлюбі, позивачу встановлено безстроково третю групу інвалідності від загального захворювання.
У зв`язку зі встановленою інвалідністю, позивач є непрацездатною особою, не має можливості працювати та матеріально забезпечувати себе та дитину.
09.06.2025 рішенням Київського районного суду м. Харкова (справа № 953/4314/25) шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 24.07.2025 Київським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.
12.09.2025 Київським ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79085341.
23.10.2025 державним виконавцем Пардаєвою О.М. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина складає 17147,50 грн станом на 01.11.2025 року.
З лютого 2025 року відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на її утримання та має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини.
Позивач потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з тим, що через хворобу є непрацездатною особою, не може повноцінно працювати та утримувати себе та неповнолітнього сина в силу захворювання. Сукупний дохід на родину позивача є значно нижчим ніж передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».
Хвороба позивача, яка стала наслідком її непрацездатності, потребує чимало фінансових витрат (обстеження, аналізи, лікування, оперативне втручання тощо). Позивач перебувала на стаціонарному лікуванні шість разів за 2025 рік, що підтверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення. Доходів позивача не вистачає для оплати всіх необхідних медичних рекомендацій та забезпечення мінімальних побутових потреб себе та сина. Тому позивач має гостру матеріальну потребу у фінансовій допомозі.
Разом з тим, позивачу відомо, що відповідач є працездатною (фізично здоровою) особою, офіційно працевлаштований, зареєстрований як ФОП, інших аліментних зобов`язань (крім утримання спільного сина з позивачем) не має.
Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частки доходу відповідача з урахуванням вимог ст. 80 СК України. Так, у позивача немає повнолітніх дітей, які могли б утримувати її. Батьки позивача є непрацездатними особами, в силу свого віку, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, копією пенсійного посвідчення батька позивач та копією посвідки на постійне проживання. Відповідач є єдиною працездатною, фінансово спроможною особою, яка в силу закону має утримувати позивача. З урахуванням наявності у відповідача постійного доходу з різних джерел розмір аліментів визначено як 1/4 частина доходу відповідача. Визначення аліментів у меншій сумі ніж 1/4 частина від доходу відповідача, не забезпечить позивачу навіть мінімальних побутових потреб та лікування.
Оскільки відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання позивача, остання змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання.
Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Клопотання про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх) довідку про застраховану особу (форма ОК-5) на ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) за останні шість місяців. Витребувано з Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) відомості (інформацію) з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про нараховані та сплачені податки платником податків ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) та/або податковими агентами платника податків ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) за останні шість місяців.
16 грудня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Борисова І.М. у приміщенні суду ознайомилась з матеріалами, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна розписка (а.с.69).
22 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що відповідач ОСОБА_2 позов визнає частково, виходячи з наступного. Сторони дійсно перебували у шлюбі з 22.09.2012 по 09.06.2025. В період перебування у шлюбі позивач ОСОБА_1 захворіла та 19.05.2025 року згідно рішення експертної комісії з оцінювання повсякденного функціонування особи № 10087/457/В — їй було призначена 3 група інвалідності. Відповідно до Витягу з даного рішення вона не потребує стороннього догляду (п.17.1.3.), немає втрати професійної працездатності (п.17.2.1.), немає протипоказань керування автомобілем (п.17.4.3.) - таким чином для ОСОБА_1 відповідно до медичних даних немає протипоказань щодо роботи. Крім того, 3 група інвалідності надається особам з порушенням функцій організму та які спроможні працювати в полегшених умовах. Нормативний акт, який прямо стверджує, що 3 група інвалідності є "робочою" – це не окремий закон, а логічний висновок із кількох документів: стаття 51 КЗпП України (щодо скороченого робочого часу), «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (Закон № 2961-IV, ст. 23) та Положення про індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю (Постанова КМУ № 757); вони вказують, що 3 група встановлюється за «помірних» обмежень життєдіяльності (втрата працездатності 40-65%), що дозволяє працювати в полегшених умовах, створювати спеціальні робочі місця, а роботодавець зобов`язаний враховувати індивідуальну програму реабілітації (ІПР) особи з інвалідністю, яка містить рекомендації щодо умов праці. Таким чином, немає перешкод для того, щоб позивач ОСОБА_1 працювала. Крім того, ОСОБА_2 має нову сім`ю та повинен опікуватися нею та утримувати її. Також відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на неповнолітню дитину — сина ОСОБА_7 — в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу). Зазначає, що необхідно врахувати, що позивач ОСОБА_1 отримує як ВПО на себе і на дитину 5000 гривень щомісяця та соціальну допомогу як інвалід в сумі 2361 гривень. Виходячи з вищевказаного, вважають, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її утримання аліментів не заперечуємо проти стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/8 частини його заробітку ( доходу) з моменту подачі позову на період строку інвалідності.
24 грудня 2025 року на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2025, Головне управління ДПС у Харківській області направило відомості з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ДПС України про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 01.05.2025 по 31.10.2025 по фізичній особі ОСОБА_2 .
05 січня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_8 надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що незважаючи на те, що чинним законодавством передбачено можливість особи з встановленою інвалідністю 3 групи працювати в полегшених умовах, необхідно враховувати вид захворювання та методи лікування. Так, відповідно до Витягу з рішення експертної комісії з оцінювання повсякденного функціонування особи №10087/457/В (який міститься в матеріалах справи) позивач має діагноз, що відноситься до онкологічних захворювань. Оскільки позивач періодично проходить лікування, стан її самовідчуття та здоров`я після проходження відповідних курсів не дає можливості повноцінно працювати. А усі методи лікування хвороби позивача потребують великих фінансових витрат. Тому твердження відповідача, що нібито немає перешкод для того, щоб позивач працювала є невірним. Твердження відповідача, що нібито він має нову сім`ю та повинен опікуватися нею та утримувати її є необґрунтованим та недоведеним. Твердження відповідача, що він сплачує аліменти на утримання спільного з позивачем неповнолітнього сина ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки аліменти, які відповідач сплачує на їх сумісну з позивачем неповнолітню дитину є матеріальним зобов`язанням виключно відносно дитини, а не стосовно позивача. Отриманні аліменти позивач витрачає виключно на утримання, виховання та розвиток неповнолітньої дитини. Твердження відповідача, що позивач отримує як ВПО на себе і на дитину матеріальну виплату у розмірі 5000,00 грн. на місяць, і цю виплату можна враховувати до його основного доходу також є безпідставним. Як було наведено позивачем у позовній заяві, відповідно ч. 5 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632 до середньомісячного сукупного доходу не включається допомога на проживання ВПО. Ця виплата має цільове призначення – оплата орендованого житла та не входить до сукупного доходу позивача. Єдиний дохід позивача складається з соціальної допомоги у зв`язку з інвалідністю у розмірі 2361,00 грн. Також зазначила, що відповідач заперечує проти стягнення на утримання позивача аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку. У відзиві відповідач наводить факти і обставини, які нібито підтверджують достатній матеріальній дохід позивача, але сам не заперечує щодо рівня свого матеріального доходу. Тобто, відповідач визнає, що його матеріальний дохід є стабільним та має той розмір, який зазначив позивач у позовній заяві. Таким чином, заперечення відповідача стосовно розміру стягнення аліментів, а саме 1/8 частини його доходу, замість заявленої позивачем 1/4 частини його доходу є безпідставними.
16 січня 2026 року на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2025, Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області направило наявну станом на грудень 2025 року інформацію з довідки за формою ОК-5 про ОСОБА_2 , за останні шість місяців.
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. 24 березня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача – адвоката Молчанової Ю.Ю. надійшла заява про розгляд справи без її участі та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Від представника відповідача– адвоката Борисової І.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі та за відсутності відповідача, просить прийняти рішення з урахуванням відзиву, не заперечує проти задоволення позову про стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини доходів відповідача.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 217, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від серії НОМЕР_3 (а.с.12).
У шлюбі у сторін народився син – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , видане Київським районним у місті Харкові відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 616 (а.с.13).
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 червня 2025 року по справі № 953/4314/25, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22.09.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 217 – розірвано. Рішення набрало законної сили 09.07.2025 (а.с.15-18).
Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 10087/25/457/В від 19.05.2025 ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності загального захворювання – злоякісне ураження грудної залози, що охоплює кілька сумісних локалізацій. Інвалідність встановлена безстроково (а.с.19-20).
Позивачем ОСОБА_1 надано ряд виписок з медичної карти стаціонарного хворого, а саме: виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 93, відповідно до якої ОСОБА_1 проходила стаціонарне лікування у відділенні променевої терапії № 2 з блоком контактної променевої терапії з 06.01.2025 по 05.02.2025; виписку № ОХ 41772 А/К НОМЕР_5 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 22.02.2025; виписку № ОХ 43476 А/К НОМЕР_5 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 14.03.2025; виписку № ОХ 47577 А/К 103557 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 30.04.2025; виписку № ОХ 53058 А/К 103557 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 02.07.2025; виписку № ОХ 56483 А/К 103557 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 13.08.2025. а також висновок мультидисциплінарної комісії КНП ОЦО від 20.02.2025 (а.с.21-27).
12.09.2025 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пардаєвою О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79085341, з примусового виконання судового наказу № 953/4322/25, що виданий 24.07.2025, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 06 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.28).
Згідно розрахунку заборгованості, борг ОСОБА_2 по аліментам складає 17 147, 50 грн станом на 01.11.2025 (а.с.29).
Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги від 21.11.2025 № 356-02/18/2, що видана відділом обслуговування громадян № 18 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_1 з 01.05.2025 до 31.10.2025 призначено допомогу на проживання внутрішньо-переміщеним особам, загальна сума доходу за вказаний період, за винятком аліментів, становить 30000 грн 00 коп. (а.с.30).
Згідно довідки від 21.11.2025 № 355-02/18/2, що видана відділом обслуговування громадян № 18 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в відділі обслуговування громадян № 18 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Харківській області і отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з 19.05.2025 по 31.12.2054 у розмірі 2361,00 грн (а.с.31).
Згідно відповіді на запит № 291865133 від 12.09.2025 та № 2933384172 від 23.09.2025 до Державної податкової служби України надано перелік джерел та сум отриманих доходів ОСОБА_2 за 1 квартал 2025 року та 2 квартал 20255 року (а.с.35-36). 
Згідно відповіді на запит № 291865134 від 12.09.2025 до Державної податкової служби України. ОСОБА_2 має 6 відкритих рахунків у банках, а саме: АТ «ПУМБ» (2 рахунки), АТ КБ «ПриватБанк», АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», АТ «СЕНС БАНК» (2 рахунки). (а.с.37).
Згідно відповіді на запит № 293550633 від 24.09.2025 Київським ВДВС у м. Харкові СМУМЮ до Пенсійного фонду України, вбачається, що ОСОБА_2 має дохід у ТОВ «СОЛЛІ ПЛЮС» (а.с.38).
Згідно відповіді на запит № 291865132 від 12.09.2025 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, у власності ОСОБА_2 перебуває транспортний засіб MAZDA СХ-7 номер кузова НОМЕР_6 (а.с.39).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань на 25.11.2025 ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець.
Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_7 , батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_8 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є пенсіонером за віком, термін дії посвідчення – довічно (а.с.46).
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_9 , ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50-51).
Позивачем ОСОБА_1 надані квитанції на придбання медичних препаратів за 27.06.2025, 22.07.2025 на загальну суму 3175,40 гривень (а.с.56).
На виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2025, Головне управління ДПС у Харківській області направило відомості з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ДПС України про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 01.05.2025 по 31.10.2025 по фізичній особі ОСОБА_2 .
На виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2025, Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області направило наявну станом на грудень 2025 року інформацію з довідки за формою ОК-5 про ОСОБА_2 , за останні шість місяців, відповідно до якої сума заробітку для нарахування пенсії за період з 01.06.2025 по 31.11.2025 становить 124869,29 грн, страхувальник ТОВ «СОЛЛІ ПЛЮС».
Відповідач заперечує щодо стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини в заявленому розмірі, посилаючись на те, що вона отримує виплати як ВПО та соціальну допомогу як особа з інвалідністю, крім того, відповідач сплачує аліменти на неповнолітню дитину — сина ОСОБА_7 — в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу). Вказує, що позивач не має перешкод для працевлаштування, а він має нову сім`ю та повинен утримувати її.
Однак, на підтвердження перебування на його утриманні інших осіб доказів суду не надано.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. ч.1-3, 5ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.  Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом.
Згідно з частинами першою, другою статті 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.
Чинне законодавство у ч. 2 ст. 75 СК України надає перелік загальних умов для надання утримання одному з подружжя: 1) його непрацездатність; 2) потреба у матеріальній допомозі; 3) здатність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. В даному випадку мова йде про юридичний склад, який містить юридичні факти, що є підставою для набуття одним з подружжя права на утримання і створення обов`язку для іншого з подружжя таке утримання надавати.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.
Також, відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 16.08.2017 року у справі № 6-1111цс17 зазначено «За положеннями частин другої, четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частину четверту статті 75 СК України, яка передбачало, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом, визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2024 від 29.10.2024.
Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.
Відповідно до статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти одному з подружжя присуджуються судом у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя та (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною другою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує можливість одержання утримання від повнолітніх дітей, батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення для правильного визначення розміру утримання.
Аналіз норм СК України свідчить, що істотною умовою виникнення права одного із подружжя на утримання є відсутність зловживання правом з її боку. Форми такого зловживання визначені у частині першій статті 83 СК України, згідно з якою рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо:
1) подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час;
2) непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного кримінального правопорушення;
3) непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу;
4) одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги.
Таким чином, за умови відсутності зловживань, визначених у частині першій статті 83 СК України, той із подружжя, хто є непрацездатним подружжя має право на матеріальну допомогу в розумінні статті 75 СК України.
Згідно зі ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі позивачці встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково.
У ході судового розгляду також не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність обставин, які свідчать про зловживання правом на утримання або підтверджували негідну поведінку позивача у шлюбі, що могла б стати підставою для відмови у праві на утримання.
Суд вважає доведеним той факт, що позивачка потребує матеріальної допомоги, в розумінні СК України вважається непрацездатною, оскільки є особою з інвалідністю 3 групи.
Додані до матеріалів справи документи про проходження лікування ОСОБА_1 , а також витрати на придбання медикаментів, свідчать про наявність у позивачки витрат на підтримання стану здоров`я.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач дійсно має потребу у матеріальній допомозі, а її звернення з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на утримання є обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 75, 76 Сімейного кодексу України.
Відповідач не спростовує той факт, що він має фінансову можливість надавати та може надавати матеріальну допомогу (платити аліменти) позивачці.
У постанові від 24.06.2021 року по справі № 759/6629/19 Верховний Суд зазначив, що призначення особі з інвалідністю відповідної пенсії по інвалідності або іншої соціальної виплати не може знаходитися у зв`язку із виплатами, які здійснює подружжя на утримання іншого подружжя, яке є особою із інвалідністю. Факт призначення державою пенсії по інвалідності не може впливати на факт призначення судом аліментів на утримання подружжя або ж виключати його.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача, якій встановлена третя група інвалідності, та яка потребує матеріальної допомоги, аліментів на її утримання, з урахуванням можливості відповідача надавати таку допомогу.
Враховуючи викладене, беручи до уваги стан здоров`я позивача, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги від відповідача. При цьому суд враховує, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини його заробітку ( доходу).
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що батьки позивача є особами похилого віку, у зв`язку з чим позбавлені можливості утримувати ОСОБА_1 .
Водночас суд зазначає, що, хоча ОСОБА_1 має ІІІ групу інвалідності, це не виключає можливості її працевлаштування, оскільки їй не встановлено обмежень для трудової діяльності. Таким чином, позивачка не позбавлена можливості частково забезпечувати власне утримання шляхом працевлаштування, що також враховується судом при визначенні розміру аліментів.
Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача та не покладе надмірний тягар на нього, крім того захистить право позивача на утримання від відповідача, визначене законом, забезпечивши баланс майнових інтересів як позивача, так і відповідача.
Згідно зі ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання.
Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 807,47 грн.
На підставі ст. ст.84, 180, 182,183, 184 СК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, ЦПК України, суд, –
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у зв`язку з інвалідністю у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.12.2025 на період строку інвалідності.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 807 (вісімсот сім) гривень 47 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса як ВПО: АДРЕСА_2 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Т.В. Юрлагіна