Справа № 148/2603/25 
Провадження №2-о/148/21/26

Р І Ш Е Н Н Я 
 Іменем України 

11 березня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., 
при секретарі Ліванчук А.Ф.,
за участю заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 , 
заінтересованої особи ОСОБА_3 ,
свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Тульчині за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Тульчинська міська рада та ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, 

В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, мотивуючи свої вимоги тим, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , з якою він проживав однією сім`єю та вів спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 з 1967 року по день її смерті. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 0,0957 га, кадастровий номер 052431010001017003, яка розташована по АДРЕСА_1 .
У червні 2024 року він звернувся до Тульчинської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину. Однак йому було відмовлено з підстав того, що він не являється спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не склав, а факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю повинен встановити суд.
У зв`язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даною заявою. Просить встановити факт його спільного проживання однією сім`єю  із ОСОБА_6 , як чоловіка та жінка без шлюбу в період з 1967 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 
В судовому засіданні 25.02.2026 заявник та його представник підтримали заявлені вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини та просили заяву задовольнити. Також представник позивача уточнив заявлені вимоги та просив встановити факт, починаючи з 01.01.2024. В судове засідання 11.03.2026 заявник та його представник не з`явилися, від представника заявника надійшла заява, згідно якої він просить слухати справу у його та заявника відсутність, заяву задовольнити.
Заінтересована особа - представник Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить розгляд справи проводити у його відсутність, на підставі документів, які є у справі.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні 25.02.2026 підтримала позовні вимоги та підтвердила, що заявник, який є її батьком та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та була її матір`ю, жили разом. В судове засідання 11.03.2026 остання не з`явилась та не повідомила про причини своєї неявки.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність нез`явившихся учасників справи.
Допитана в судовому засіданні 25.02.2026 свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона раніше проживала по сусідству із заявником. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживали однією сім`єю все життя. 
Допитаний в судовому засіданні 25.02.2026 свідок ОСОБА_4 суду показав, що він являється сусідом ОСОБА_9 та підтвердив, що останній проживав однією сім`єю із ОСОБА_8 , приблизно з 1989 року. 
Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Тульчин, Тульчинського району, Вінницької області померла ОСОБА_6 , яка в свою чергу була матір`ю ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 25.01.2023 серія НОМЕР_1 (а.с.7), копія свідоцтва про народження від 13.11.1968 серія НОМЕР_2 (а.с.14) та копія свідоцтва про укладення шлюбу від 12.08.1989 серія НОМЕР_3 (а.с.12), згідно якого вбачається, що дошлюбне прізвище ОСОБА_10 було ОСОБА_11 . 
Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, зокрема, земельну ділянку площею 0,0957 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 052431010001017003, яка розташована по АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, про що свідчить копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.09.2003 серія ВН №014490 (а.с.13).
Згідно копії повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 17.06.2024 №442/02-14 (а.с.11) вбачається, що заявник звернувся до Тульчинської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 , однак державним нотаріусом йому було рекомендовано звернутися до суду з підстав відсутності у нього документів, які б підтверджували родинні відносини. 
Згідно копії витягу з Реєстру територіальної громади від 13.11.2024 (а.с.6) заявник з 15.01.1980 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно копії домової книги (а.с.8-9) вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 з 07.05.1999 зареєстровані ОСОБА_6 та заявник, а з 20.07.2022 по 02.02.2023 - ОСОБА_3 .
Згідно копії довідки голови квартального комітету від 18.11.2024 (а.с.10) ОСОБА_1 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 та перебував у цивільному шлюбі із ОСОБА_6 до дня її смерті в січні 2023. Подружжя виростило дітей та вело спільне домашнє господарство, користувалося пошаною серед сусідів та мешканців провулку.
Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 16.12.2025 №00055381991 (а.с.55-56) вбачається, що батьками ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_11 ) записані ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .
Згідно довідки голови квартального комітету від 15.12.2025 (а.с.54) вбачається, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , які перебували в цивільному шлюбі та проживали за адресою: АДРЕСА_1 ., здійснюючи спільне ведення господарства , будівництва будинку та господарських приміщень. Сім`я ОСОБА_1 дуже позитивно характеризувалась серед сусідів та тих, хто їх знав. В сім`ї гарні стосунки та гарне виховання дочки ОСОБА_12 . Після смерті матері ОСОБА_6 . 18.01.2023 ОСОБА_13 з батьком ОСОБА_1 здійснили поховання за свій кошт.
Згідно копії заяви про виплату допомоги на поховання від 25.01.2023 (а.с.57) вбачається, що заявник звертався до ГУ ПФУ України у Вінницькій області задля виплати допомоги на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_6 .
Також судом встановлено, що заявником за адресою: АДРЕСА_1  укладався договір про отримання комунальних послуг, що підтверджується копією договору №660 про надання телекомунікаційних послуг від 09.02.2012  (а.с.59-60).
Згідно копій фото (а.с.61-64), на яких відображені світлити заявника та покійної ОСОБА_6 , вбачається, що вони спільно проводили час. 
Відповідно до копії спадкової справи №499/2024 до майна померлої ОСОБА_6 (а.с.39-46) вбачається, що 17.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до Тульчинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та того ж дня відбулася реєстрація спадкової справи спадкодавця ОСОБА_6 . 
Таким чином, судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів встановлено та підтверджено показами свідків, що заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , але юридично оформити спадщину за законом у нього немає можливості, оскільки він не може підтвердити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.
Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У постанові Великою Палатою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц зазначено, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.
У Постанові Верховного Суду від 03.11.2022 у справі №361/4744/19 зазначено, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно вимог ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
У відповідності до вищевказаних вимог законодавства заявником на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_6 надано низку доказів, які у сукупності із показами свідків у повному обсязі підтверджують обставини їх спільного проживання з 01.01.2024 до дня смерті ОСОБА_6 .
Встановлення вищевказаного факту необхідне заявнику для належного оформлення спадкових прав. Іншої можливості встановити даний факт він не має.
Аналізуючи вищевикладене, покази свідків, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави. 
На підставі викладеного, керуючись ст.1264, ч.3 ст.1268 ЦК України, ст.3 СК України, ст.4, 13, 76-81, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Тульчинська міська рада та ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 в період з 01.01.2004 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 
Судові витрати, понесені заявником, залишити за ним.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя: