Справа № 938/1845/25 
Провадження № 22-ц/4808/444/26 
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів – Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є., 
за участю секретаря – Гудяк Х.М.
учасники справи
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу 
за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»
на заочне рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2026 року, ухвалене судом у складі судді Бучинського А.Б., 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 році ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначило, що 31.03.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №493501-КС-001 про надання кредиту, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав,надав відповідачу грошові кошти у розмірі 25000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , на засадах строковості, поворотності, платності.
10.07.2024 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №493501-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якого змінено п.1 договору та визначено термін дії договору до 06.08.2025 року.
Оскільки ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 27260,00грн, у нього станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість за договором №493501-КС-001 про надання кредиту в розмірі 149701,29 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 24865,83грн; суми прострочених платежів по процентах – 124835,46грн.
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №493501-КС-001 від 31.03.2024 року в сумі 149701,29 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 24685,83 грн, суми прострочених платежів по процентах 124835,46 грн.

Заочним рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2026 року позов ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. 
Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором №493501-КС-001 від 31.03.2024 в сумі 136321,47 грн та 2205,89 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2026 року змінити в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» за кредитним договором, а саме: змінити суму стягнення з 136 321,47 грн на грошову суму в розмірі 149 701,29 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права шляхом неправильного тлумачення закону, а саме помилково ототожнив поняття «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку в день, яка встановлена в кредитному договорів, у зв`язку з чим дійшов хибного висновку про нікчемність встановлених у кредитному договорі процентних ставок в день в силу положень ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та невідповідність максимальному розміру денної процентної ставки Закону України «Про споживче кредитування».
Скаржник посилається на те, що у кредитному договорі встановлені дві фіксовані процентні ставки (стандартна та знижена), які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за кредитним договором. При цьому, для розрахунку денної процентної ставки безпосередньо розмір процентних ставок за кредитним договором не має значення, оскільки денна процента ставка розраховується по формулі, яка зазначена у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», у якій розмір процентних ставок за кредитним договорів взагалі не фігурує.
Зазначив, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою, визначеною у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де ДПС – денна процентна ставка; ЗВСК – загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях. Для визначення розміру загальних витрат за споживчим кредитом згідно договору потрібно додати суму процентів за користування кредитом до суми комісії за надання кредиту. У випадку дотримання позичальником орієнтовного графіку платежів та застосування зниженої процентної ставки в день у розмірі 1,15123690: 36 290,00 (сума процентів за кредитним договором) + 3 750,00 (сума комісії за надання кредиту) = 40 040,00 грн, загальний розмір кредиту (ЗРК) становить 25 000,00 грн, строк кредитування (t) становить 169 днів (24 тижні). Денна процентна ставка становить 0,95 процентів з розрахунку: (40 040,00/25 000,00)/169 днів х 100%=0,95% (що менше ніж 1%). 
Загальні витрати за споживчим кредитом (ЗВСК) згідно додаткової угоди до договору на дату укладення договору складають 108 052,76 грн та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Загальний розмір кредиту (ЗРК) становить 24 865,83 грн, строк кредитування (t) становить 393 дні. Відповідно, денна процентна ставка становить 0,95 процентів з розрахунку: (108 052,76/24 865,83)/393днів х 100%=0,11% (що менше ніж 1%).
Зазначає, що загальна сума до сплати становила би 132 918,59 грн лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів. Однак, боржником лише частково було сплачено заборгованість на суму 27 260,00 грн, з яких по процентам 23 375,83 грн, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки – що заздалегідь було погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2 Договору

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено відповідачу право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 отримав, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, часу та місце судового засідання повідомлений належним чином. Апеляційним судом за місцем реєстрації відповідача направлялися судові повістки-повідомлення, які повернулися з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повістка-повідомлення вважається врученою відповідачам.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Заочне рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2026 року оскаржується в частині стягнення відсотків, в іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскаржуваній частині, а саме стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом.
В частині стягнення тіла кредиту за вказаним договором рішення суду не оскаржується та не є предметом апеляційного перегляду.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що за період з 31.03.2024 по 20.08.2024 позивачем нараховані проценти за ставкою 1,1512369, однак з 21.08.2024 по 06.08.2025 розмір процентної ставки за користування кредитом відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», не може перевищувати 1%. Здійснивши перерахунок, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір відсотків за кредитом за період з 21.08.2024 року по 06.08.2025 року становить 87279,06 грн (24865,83грн*1%*351день), а загальний розмір відсотків за користування кредитом в межах строку кредитування становить 111635,64 грн (24356,58грн+87279,06грн).

Переглядаючи рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 31.03.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено договір №493501-КС-001 про надання кредиту, який підписаний одноразовим ідентифікатором UA-3213 у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.п.2.1-2.13 Договору ТОВ «Бізнес позика» (наявний в матеріалах електронної справи) надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика».
Строк, на який надається кредит 24 тижні. 
Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000 фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15123690, фіксована. 
Комісія за надання кредиту становить 3750,00грн. Загальний розмір наданого кредиту: 25000, 00 грн. Термін дії договору: до 15.09.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 65 040,00 грн. Загальні витрати за кредитом: 40 040,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9200,77 процентів. Денна процентна ставка: 0,95 процентів. Дата видачі кредиту 31.03.2024. Дата повернення кредиту 15.09.2024.
Відповідно до п.3.2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою вказаною у п.2.4. договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів.
Згідно з п.3.2.1. договору у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в п.3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4. договору.
Відповідно до умов п.3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. 
У договорі відображено графік платежів (п.3.2.3.).
Згідно з п.4.2.3 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору.
10.07.2024 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Ддовору №493501-КС-001 про надання кредиту від 31 березня 2024 року, згідно якої позичальник підписанням цієї додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором станом на 10.07.2024 року, в розмірі 38 775,45 грн, що включає: суму кредиту 24 865,83 грн; проценти за користування кредитом 13 909,62 грн; комісія за надання кредиту 0 грн.
Враховуючи умови п.2 додаткової угоди заборгованість позичальника перед кредитодавцем за договором, станом на 10.07.2024 року, становить 38 775,45 грн, що включає: суму кредиту 24 865,83 грн.; по процентах за користування кредитом 13 909,62 грн.; по комісії за надання кредиту 0.00 грн. (п.3 Додаткової угоди).
Враховуючи умови додаткової угоди: орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. 1 додаткової угоди, становить: 163 338,70 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 2 052,85 процентів (п.4 додаткової угоди).
Пункт 2.3. договору  викладено в новій редакції,  та зазначено, що строк на який надається кредит складає 71 тижнів.
Пункт 2.4. викладено в новій редакції, згідно якої процента ставка за кредитом: з 10.07.2024 року до 04.09.2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,8634277% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 04.09.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,1512369% в день; з 05.09.2024 року 1,1512369% в день, фіксована.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.
Пункт 2.7. договору викладено  в новій редакції, та встановлено, що термін дії договору до 06.08.2025 року.
На підтвердження укладення додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту 493501-КС-001 від 31.03.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com, позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої вбачається, що 10.07.2024 17:57:15 клієнт ОСОБА_1 , використовуючи номер телефону НОМЕР_2 , зайшов у особистий кабінет на сайті та о 10.07.2024 18:14:47 підписав паспорт споживчого кредиту; о 10.07.2024 18:16:06 підписав Додаткову угоду; о 10.07.2024 18:16:16 підписані відповідачем документи були відображені в особистому кабінеті позичальника.
З анкети клієнта ОСОБА_1 від 07.10.2025, заповненої ним, при отриманні кредиту вбачається, що сума бажаного кредиту - 25000,00грн, дата отримання кредиту 31.03.2024, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів: НОМЕР_1 .
З інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 26.11.2025, виписки за договором б/н за період 31.03.2024-06.08.2025 вбачається, що ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало 31.03.2024  на банківську картку позичальника НОМЕР_3 , кошти в сумі 25000,00 грн, призначення платежу перерах. коштiв ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 зг. до кредитного дог. №493501 КС-001 від 31.03.2024 Без ПДВ. 
згідно розрахунку заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості, який надано позивачем, заборгованість  ОСОБА_2  за договором 493501-КС-001 від 31.03.2024 станом на 17.10.2025 становить  149701,29 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 24865,83грн; суми прострочених платежів по відсотках – 124835,46 грн. Всього сплачено 27260,00 грн за кредитом: 134,17 грн по відсотках: 23 375,83 грн по комісії: 3750,00грн.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У справі, яка переглядається встановлено, що 31 березня 2024 року між сторонами укладено кредитний договір №493501-КС-001 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн, строком на 24 тижні.
Кредитний договір укладений в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до п. 2.4 договору стандартна процентна ставка за кредитом в день становить 2 % фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом становить в день 1,15012500 % фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору.
10.07.2024 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №493501-КС-001 про надання кредиту від 31 березня 2024 року, згідно якої позичальник підписанням цієї додаткової угоди підтвердив наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором станом на 10.07.2024 року, в розмірі 38 775,45 грн, що включає: суму кредиту 24 865,83 грн; проценти за користування кредитом 13 909,62 грн; комісію за надання кредиту 0 грн.
Додатковою угодою сторони внесли зміни до договору №493501-КС-001, саме погодили, що строк, на який надається кредит продовжено на 71 тижнів, до 06.08.2025 року.
Процента ставка за кредитом з 10.07.2024 року до 04.09.2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,8634277% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 04.09.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,1512369% в день; з 05.09.2024 року 1,1512369% в день, фіксована.
Звертаючись до суду позивач, крім заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 24865,83 грн, просив стягнути з відповідача заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитними коштами у розмірі 124835,46 грн за період з 31.03.2024 року по 06.08.2025 року, в межах строку дії кредитного договору, який згідно розрахунку заборгованості розраховано за процентною ставкою 1, 1512369.
Відповідно до ч. 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній з 24 грудня 2023 року (з урахуванням змін, внесених Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року), максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Зі змісту статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що законодавець чітко розмежував та водночас пов`язав між собою такі категорії, як реальна річна процентна ставка, денна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача. Так, частиною першою цієї статті визначено, що реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, а частиною другою передбачено, що для цілей обчислення як реальної річної процентної ставки, так і денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроєкту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроєкту.
Кредитний договір укладений 31 березня 2024 року, тобто після внесення відповідних змін до Закону України «Про споживче кредитування», а отже, на нього поширюються загальні приписи частини п`ятої статті 8 цього Закону щодо граничного розміру денної процентної ставки у 1 %.
Зі змісту положень частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Відповідно до ч. 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Пунктом 1-2 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено поняття «денна процентна ставка» як загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Тобто, денна процентна ставка є розрахунковою величиною за спеціальною формулою, що базується на показниках загальних витрат за споживчим кредитом, його загальним розміром та строком кредитування, максимальний розмір якої визначений вказаним вище Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
В п. 2.11 договору про надання кредиту встановлено, що денна процентна ставка становить 0,95 процентів та розраховується у процентах за формулою: (ЗВСК 40040,50 грн / ЗРК 25000,00)/ t 169 днів х 100%.
Пунктом 2.9. договору визначено, що загальні витрати за кредитом становлять 40 040 грн. 
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що загальні витрати за кредитом в сумі 40 040,00 грн складаються з 36 290,00 грн (сума процентів за кредитним договором) + 3 750,00 грн (сума комісії за надання кредиту), а за додатковою угодою до договору на дату укладення договору складають 108 052,76 грн та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Строк кредитування (t) становить 393 дні. 
Колегією суддів перевірено наведений позивачем розрахунок та встановлено наступне.
Нарахування процентів за період з 31.03.2024 року по 15.09.2024 року позивачем здійснюється з зниженої процентної ставки в день в розмірі 1,1512369%, а тому сума процентів за кредитним договором за цей період становить 48 639,76 грн (25 000 х 1,1512369 % х 169), а отже загальні витрати за кредитом (ЗВСК) становлять 52 389,76 грн (48 639,76 грн +3 750,00 грн - сума комісії за надання кредиту).
Отже, розмір денної процентної ставки становить 1,23 процентів та розраховується у процентах за формулою: (ЗВСК 52 389,76 грн / ЗРК 25000,00)/ t 169 днів х 100%.
Згідно додаткової угоди № 1 від 10.07.2024 року строк дії кредитного договору №493501-КС-001 продовжено до 06.08.2025 року.
Загальні витрати за споживчим кредитом (ЗВСК) згідно додаткової угоди до договору становлять 112 501, 99 грн, які колегією суддів розраховано наступним чином: 24 865,83 грн х 1,1512369% х 393 дні.
Розмір процентної ставки згідно додаткової угоди до договору становить 1,14 процентів та розраховується у процентах за формулою: (ЗВСК 112 501,92 грн / ЗРК 24 865,83)/ t 393 днів х 100%.
Провівши розрахунки за формулою, передбаченою частиною четвертою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», колегією суддів встановлено, що розмір денної процентної ставки згідно змісту Договору №493501-КС-001 від 31.03.2024 року становить 1,23, а згідно додаткової угоди №1 до договору №493501-КС-001 від 31.03.2024 року становить 1,14.
Водночас законодавець імперативно встановив, що загальні витрати за споживчим кредитом, у тому числі проценти за користування кредитом, повинні бути розраховані кредитодавцем таким чином, щоб максимальний розмір денної процентної ставки не перевищував 1 %.
Доводи апеляційної скарги про те, що денна процентна ставка за договором фактично становить 0,95 % (з розрахунку 40 040,00/25 000,00)/169 днів х 100%) та відповідає вимогам закону, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вони ґрунтуються на довільному перерахунку, а вказаний позивачем розмір загальних витрат за споживчим кредитом не відповідає умовам договору.
Отже, суд першої інстанції вірно вважав, що розмір денної процентної ставки, передбаченої договором, не узгоджується із розміром денної процентної ставки, передбаченої Законом.
Наведені судом першої інстанції у рішенні розрахунки розміру процентів, здійснені з урахуванням максимально допустимої денної процентної ставки у 1%, в апеляційній скарзі не спростовані, а доводи скаржника зводяться до переоцінки встановлених судом обставин та незгоди з правовою оцінкою, наданою судом першої інстанції.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Закон України «Про споживче кредитування» не оперує поняттям «процентна ставка в день». Законодавцем визначено виключно поняття денної процентної ставки як розрахункової величини, що обчислюється відповідно до формули, встановленої частиною четвертою статті 8 Закон України «Про споживче кредитування», та для якої встановлено імперативне обмеження максимального розміру. Отже, посилання апелянта на розмежування «процентної ставки в день» та «денної процентної ставки» не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, надав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтовано відхилив вимоги позивача у частині стягнення процентів за користування кредитом понад розмір, визначений законом.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що заочне рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2026 року в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.
Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то апеляційний суд не здійснює перерозподіл судових витрат у суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» залишити без задоволення.
Заочне рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2026 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 02 квітня 2026 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді В.А. Девляшевський 

Є.Є. Мальцева