Справа № 344/1522/26 
Провадження № 3/344/933/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року місто Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ» допустив порушення вимог законодавства про працю. 
Вказане адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин. 
Так, 16.01.2026 року при проведенні позапланової перевірки у ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ», за фактичним місцем здійснення діяльності: вул. Вовчинецька (Комунальна, 3) м. Івано-Франківськ виявлено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення щодо вимог законодавства про працю, а саме: здійснено фактичний допуск працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до роботи без належного оформлення трудових відносин.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.21, ч.4 ст.24 КЗпП, ПКМ №413 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
04.02.2026 року, 16.02.2026 року та 23.02.2026 року ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подав. 
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 відомо про те, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу №ПЗ/ІФ/234/024369/П/ПТ від 16.01.2026 року про направлення протоколу для розгляду у Івано-Франківський міський суд. Окрім того, ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, шляхом направлення на зазначений у протоколі номер смс-повідомлень, у яких вказано час, дата та місце розгляду даної справи. Таким чином судом вжито всіх достатніх та необхідних заходів для забезпечення участі останнього у розгляді справи про адміністративне правопорушення та дачі ним з даного приводу відповідних пояснень, однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався та у судове засіданні не з`явився. 
Так, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Крім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому, враховуючи вищевказане, принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам та відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалах.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ч.3 ст.41 КУпАП України особа несе відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства, що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення у діях особи, щодо якої складено протокол, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 41 КУпАП, повністю доведена
- даними з протоколу про адміністративне правопорушення №ПЗ/ІФ/234/024369/П/ПТ від 16.01.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ» порушив вимоги ч.1 ст.21, ч.4 ст.24 КЗпП, ПКМ №413 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 
- актом складеним за результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці №ПЗ/ІФ/234/024369 від 16.01.2026 року ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ», відповідно до якого за результатами проведеної перевірки встановлено недотримання директором ОСОБА_1 вимог законодавства про працю, що зазначені у таблиці «Опис виявлених порушень вимог законодавства», акт підписаний ОСОБА_1 без зауважень;
- копіями додатку №1 до наказів №11-ОД від 27.12.2024, №08-ОД від 28.05.2025, №10-ОД від 30.10.2025 із зазначенням відомостей щодо штатних одиниць ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ», затверджених директором Богданом ГЕРЯКОМ, що відповідає викладеним у протоколі обставинам;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , де останні зазначили свою посаду, строк роботи та найменування роботодавця ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ», якими підтверджуються обставини, що зазначені у протоколі;
- цивільно-правовим договором №02/26 від 01.01.2026 року, укладеним між ОСОБА_3 з однієї сторони та ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ» в особі директора ОСОБА_7 , цивільно-правовим договором №01/26 від 01.01.2026 року, укладеним між ОСОБА_4 з однієї сторони та ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ» в особі директора ОСОБА_7 , цивільно-правовим договором №ПФ 01/25 від 24.11.2025 року укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ» в особі директора ОСОБА_7 , якими підтверджується допуск працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до роботи без належного оформлення трудових відносин;
- наказом (розпорядженням) №ВЕ-59-к від 01 липня 2024 року про прийняття на роботу ОСОБА_6 на посаду охоронника структурного підрозділу: Фізкультурна охорона 2 з 04.07.2024 року із зазначенням умов роботи, окладу, що підписана директором Богданом ГЕРЯКОМ та повідомленням про прийняття працівника ОСОБА_6 на роботу;
- письмовим зверненням ОСОБА_5 до в.о. начальника Південно-Західного управління Державної служби з питань праці від 23.12.2025 року, у якому ОСОБА_5 зазначив, що був неофіційно працевлаштований у ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ» з 2 листопада по 10 грудня 2025 року, просив розглянути звернення та вжити заходів, якими підтверджуються викладені у протоколі обставини;
При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.
Таким чином, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.3 ст. 41 КУпАП, як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.3 ст. 41 КУпАП.
Крім того, суд покладає на ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави. 
З урахуванням наведеного та керуючись ч.3 ст. ст.41, ст.ст. 40-1, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 гривень (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф може бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення згаданого вище строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.В.Тринчук