Справа № 524/11151/25
Провадження №2/524/255/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
18.03.2026 року м.Кременчук
Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: 
головуючого - судді Алексашиної Н.С., 
за участю: секретаря судового засідання – Сінельнік В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує позов тим, що відповідно до укладеного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 16.01.2023 року кредитного договору №662679679 ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредит у розмірі 8700 гривень.
Відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 44550,44 грн.
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало договір факторингу з ТОВ «Таліон Плюс», строк дії якого продовжувався шляхом укладення додаткових угод, на підставі якого кредитодавець відступив право вимоги до відповідача на суму 22515,04 грн.
23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 року до Договору фактрингу №23/0224-01 від 23.02.2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 44550,44 грн.
06.03.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №0603025-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників за договором факторингу №060325-У від 06.03.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 44550,44 грн. 
Позивач прохає стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 44550,44 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн. та сплачений судовий збір – 2422,40 грн.
Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з`явився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. /а.с.130/ Судова кореспонденція повернулася без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. (Пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17)
Отже, відповідач вважається таким, що про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії №662679679 від 16.01.2023 року про надання кредиту в сумі 8700 грн. Договір укладено з використанням ОСОБА_1 електронного підпису з одноразовим ідентифікатором MNV6А9W9, що підтверджується копією наданого кредитного договору /а.с.14 на звороті - 22/
Суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Враховуючи, що кредитний договір підписаний ОСОБА_1 в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, такий правочин слід вважати укладеним.
Про допустимість такої форми укладення правочинів також зазначено у численних правових позиціях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20,у постанові від 12 червня 2023 року у справі №263/3470/20.
Згідно п.2.3 умов договору кредитодавець надав ОСОБА_1 перший транш кредиту в сумі 8700 грн. з орієнтовною датою повернення 30.01.2023 року.
Факт надання кредитних коштів у вказаній сумі підтверджується платіжним дорученням від 16.01.2023 року. /а.с.40/ 
Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). Також повідомлено, що по рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) мало місце зарахування коштів на суму 8700 UAN за період 16.01.2023-21.01.2023. Додатково АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку за договором за період з 16.01.2023-21.01.2023 року, згідно якої 16.01.2023 року на рахунок відповідача зараховані кошти в сумі 8700 грн. 
Згідно п.3.1. позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшити суму кредиту в межах кредитного ліміту. Строк дисконтного періоду становить 14 днів. 
Відповідно до п.7.1. На момент укладення цього Договору, Сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування - 30.01.2023, а саме протягом 14 (чотирнадцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником.
Пункт 7.2. договору передбачає, що основна сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 7.2.2. дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2., або п. 9.1.1.7., або п. 9.2.1.5. Договору.
Згідно п.11.1 договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Договором встановлено наступний порядок погашення платежів: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума Кредиту та прострочені проценти за користування Кредитом; - у другу чергу сплачуються сума Кредиту та нараховані проценти за користування Кредитом; - у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору (п.7.6 договору).
Відповідно до п. 8.3 договору за умови якщо Позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості Кредиту за Договором на умовах пункту 8.5. Договору, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку Кредиту що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним (далі – Базова процентна ставка).
Згідно п.8.5.1 договору Якщо Позичальник здійснить дострокове повернення всієї суми отриманого Кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування Кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 3,65 (три цілих шістдесят п`ять сотих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,01 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі – Дисконтна процентна ставка).
Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення.
Відповідач порушив умови кредитного договору, покладені на нього обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків належним чином не виконував.
Починаючи з 16.01.2023 року, станом на 12.03.2025 року, утворилась заборгованість в сумі 44550,44 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості, наданими первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», фактором ТОВ «Таліон плюс», а також випискою з особового рахунку за кредитним договором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». /а.с.78-79,80-81, 82/
В подальшому, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», з додатковими угодами про пролонгацію дії договору, згідно якого останнє отримало права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 (номер у реєстрі - 253) за кредитним договором №662679679 від 16.01.2023 з загальною сумою заборгованості 22514,04 грн. Факт укладення вказаного договору підтверджується копією договору, додаткових угод, актом звірки, витягом з реєстру боржників. /а.с.46-52, 54-57, 58, 59, 60, 61-62/
23.02.2024 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклало договір факторингу з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», на підставі якого останнє отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. /а.с.63-67, 68/
06.03.2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклало договір факторингу з ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», на підставі якого останнє отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. Придбана сума грошової вимоги склала 44550,44 грн. Вказана сума залишається непогашеною, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором, укладеним з відповідачем. /а.с.70, 72-77/
Подібне відступлення права вимоги відповідає положенням чинного цивільного законодавства, зокрема, статті 1077 ЦК України, згідно якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» на законних підставах набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Заборгованість залишається непогашеною.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у відповідності до положення ст.141 ЦПК України. 
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн., суд виходить з наступного.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження надання правничої допомоги та понесених витрат на правничу допомогу позивачем додано до позову договір про надання правничої допомоги від 10 березня 2025 року, укладений з АБ «Тараненко та партнери», додаткову угоду №6 до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність. /а.с.83-84, 85-86, 87, 88, 90/
З акту прийому-передачі убачається, що вартість складання позовної заяви складає 5000 грн., вартість вивчення матеріалів справи – 1000 грн., вартість підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації – 500 грн., підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором – 500 грн.
Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно частини 6 вказаної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі №530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Враховуючи наведене, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, суд звертає увагу на той факт, що поданий позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не представляє значної складності, є типовим та має шаблонний характер. Про вказане, зокрема свідчить додаткова угода до договору про надання правничої допомоги АБ «Тараненко та партнери». У вказаному додатку зазначено 100 боржників ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», щодо яких адвокатське бюро зобов`язалося надавати юридичну допомогу. За таких обставин суд доходить висновку про не співмірність заявленої вартості витрат на правову допомогу і вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», з 7000 грн. до 3000 грн.
Керуючись ст.ст.4-13, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити. 
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 44550 гривень 44 копійки заборгованості за договором кредитної лінії №662679679 від 16.01.2023 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 2422 грн. 40 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на правничу допомогу в сумі 3000 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження - місто Київ, вулиця Рогнідинська, 4-А, офіс 10, ЄДРПОУ 43541163;
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Алексашина Н.С.