Справа №: 272/354/26
Провадження № 3/272/118/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року 

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Чуб І.А., розглянувши у вікритому судовому засіданні в м.Андрушівка справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
РНОКПП - НОМЕР_1 ,
працюючого: в/ч НОМЕР_2 ,
гранатометник взводу охорони роти охорони,
проживаючого: 
АДРЕСА_1 ,
зареєстрованого: АДРЕСА_2 ,
раніше не притягувався до
адміністративної відповідальності,-

за ст. 172-20 ч.1 КУпАП, -
встановив:

Згідно протоколу № А5066/102 від 31.03.2026 року, 19.03.2026 року близько 20.10 год. солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, всупереч інтересам військової служби, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності перебував на території військової частини НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп"яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніня у медичному закладі в Андрушівській міській лікарні відмовився у присутності свідків, про що було складено медичний висновок №20 від 19.03.2026 року. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 19.03.2026 року близько 20.00 год. він не перебував на території в/ч в стані алкогольного сп"яніння. ОСОБА_2 виявив його на території частини та повідомив, що в нього ознаки сп"яніння. Після чого, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння його відвезли до Андрушівської лікарні, де він відмовився пройти огляд, про що склали медичний висновок. До медичного закладу його супроводжували ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не було з ними. Документи йому надавали для підпису, однак він відмовився їх підписувати. 
Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.1 КУпАП не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду з огляду на наступне.
Частина 2 ст.7 КУпАП, передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За змістом ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, диспозиція частини ч.1 ст.172-20 КУпАП передбачає, відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно частини 3 статті 172-20 КУпАП, відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та докази, які до нього долучені, вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП, виходячи з наступного.
Порядок проходження огляду військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачений ст. 266-1 КУпАП та вказаний в Постанові КМУ від 12 січня 2024 року за № 32, недотримання яких є своїм наслідком визнання всього огляду недійсним.
Так, згідно зі ст.266-1 ч.4 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Частиною 9 статті 266-1 КУпАП передбачено, що огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Аналогічні правила та послідовність огляду військовослужбовців ЗСУ прописані в Постанові КМУ від 12 січня 2024 року за № 32, якою затверджено «Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду».
Так, пунктом 11 Порядку передбачено, що у разі відмови військовослужбовця від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.
Отже із аналізу ст. 266-1 КУпАП та Постанови КМУ від 12 січня 2024 року за № 32 слідує, що у разі незгоди військовослужбовця на проведення огляду на стан алкогольного сп"яніння або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, куди його мають супроводити у будь-який час доби. І лише у випадку відмови військовослужбовця від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа може скласти протокол. Недотримання даної послідовності дій є порушенням встановленого порядку та має наслідком недійсність проведеного огляду та отриманих результатів.
В даному випадку порядок, який визначений статтею 266-1 КУпАП та п.11 вищевказаного Порядку дотримано не було.
ОСОБА_1 фактично звинувачується у перебуванні в розташуванні військової частини НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду. 
Проте, в ході розгляду було встановлено, що свідок ОСОБА_4 не був присутній під час проведення огляду та відмови ОСОБА_1 від такого огляду у медичному закладі, що є порушення п.11 відповідного Порядку, а саме: у разі відмови військовослужбовця від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріалів відеозапису відмови військовослужбовця від проведення огляду в закладі охорони здоров`я суду не надано, а відмова зафіксована у присутності лише одного свідка ОСОБА_2 , так як свідок ОСОБА_4 при цьому присутній не був, що також підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 доданими до протоколу.
Крім того, суд не погоджується з твердження в протоколі від 31.03.2026 року, про те, що солдат вчинив правопорушення не в умовах особливого періоду та вважає його необґрунтованим, виходячи з наступного.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону» - особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено. 
Тому, з врахуванням наведеного, суд доходить висновку, що кваліфікація дій особи за ч.1 ст. 172-20 КУпАП є невірною, так як правопорушення вчинене в умовах особливого періоду слід кваліфікувати за ч.3 ст. 172-20 КУпАП. Разом з тим, суд не може перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.1 ст.172-20 КУпАП на ч.3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки це буде погіршувати становище ОСОБА_1 ..
Обов`язок щодо збирання доказів та належне складення протоколу покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, суд вважає, що матеріали справи складені з грубим порушенням ст.266-1 КУпАП та «Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду» та дії особи кваліфіковано за ч.1 ст. 172-20 КУпАП не вірно. 
Пункт 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вимоги ст. 62 Конституції України, де усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та відсутність даних, які б підтверджували факт вчинення правопорушення, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-20 КУпАП.
Керуючись ст. 9, п.1 ст. 247, ст. ст. 251-252, ст. 283, ст. 284 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суд
постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-20 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд на протязі десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляції.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:	І. А. Чуб