г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/4414/25
Номер провадження 2/213/124/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Алексєєва О.В.,
за участю секретаря судового засідання – Довгої А.В., Бабейкіної Н.О.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №1 в порядку загального позовного провадження цивільну справу №213/4414/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви.
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що з нього на користь відповідачів стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2011 року народження, ОСОБА_6 , 2018 року народження, ОСОБА_7 , 2023 року народження, у розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного. Просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини його доходу до 1/6 частини, оскільки розмір аліментів не повинен перевищувати половину його заробітку.

Процесуальні дії у справі.
15 серпня 2025 року позовна заява надійшла до суду.
25 серпня 2025 року, 16 вересня 2025 року, 18 вересня 2025 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачів.
22 вересня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
17 листопада 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив всі обставини, які викладені в позові, просив задовольнити. Вказав, що його дохід після відрахування аліментних платежів менший за прожитковий мінімум на особу.
Порядок виклику відповідачів до суду, передбачений ЦПК України, дотримано, однак у судове засідання вони не з`явились, про причини неявки не повідомили, правом на подання відзиву на позов не скористалися, будь-яких заяв, клопотань від них не надходило.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом. 
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року у справі №213/5047/24 стягнуто з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2024 року і до повноліття дитини.
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року у справі №213/2577/24 стягнуто з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 червня 2024 року і до повноліття дитини.
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року у справі №213/4066/14-ц з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 листопада 2014 року і до повноліття дитини.

Зміст спірних правовідносин.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які врегульовані Сімейним Кодексом України.

Норми права, які застосовує суд, та мотиви їх застосування.
Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для вимоги останнього про зменшення розміру аліментів.
У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З аналізу даних правових норм видно, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.
Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Висновок суду.
Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги.
За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати зі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати 70 відсотків.
Судом встановлено, що загальний розмір аліментів, які стягуються на користь відповідачів становить 3/4 частини (75%) доходу позивача, що перевищує встановлений законодавством відсоток відрахувань із заробітної плати.
У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставин, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.
Так, позивачем на підтвердження позовних вимог не надано належних та допустимих доказів на підтвердження його матеріального стану, його зміну, в тому числі погіршення.
У Постановах Верховного Суду №565/2071/19 від 16 вересня 2020 року, №715/2073/20 від 28 травня 2021 року, №591/6388/22 від 16 вересня 2024 року викладений висновок, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має інших дітей та сім`ю, без підтвердження погіршення його здатності сплачувати аліменти у визначеному розмірі, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.
На думку суду, при вирішенні спорів, що стосуються дітей (в тому числі справи щодо аліментів, способів їх стягнення, тощо) суд зобов`язаний керуватися найкращими інтересами дитини, оскільки, така категорія спорів є особливою через те, що дитина це не завжди захищений учасник суспільних відносин, а тому, визначаючи розмір аліментів чи спосіб їх стягнення, суд повинен брати до уваги найкращі інтереси дитини.
Запропонований відповідачем розмір аліментів в розмірі по 1/6 частині його доходу на кожну неповнолітню дитину є занадто низьким щоб забезпечити їх належне утримання.
З огляду на викладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню – зменшенню розміру аліментів, які стягуються за судовими рішеннями з позивача на користь відповідачів на утримання неповнолітніх дітей з 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати інтересам дітей.
Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо розподілу судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 23, 76-81, 89, 95, 141, 158, 200, 206, 258-259, 263-265, 274, 279-282, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року у справі
№213/5047/24 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини - дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року у справі №213/4066/14-ц з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року у справі №213/2577/24 з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 
РНОКПП  НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП не встановлено, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . 
Відповідач – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 26 лютого 2026 року.

Суддя          О.В. Алексєєв