Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
Справа №439/188/26
Провадження № 2/439/436/26

21 квітня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської областіу складі
головуючогосудді Войтюк Т.Л.,
за участі секретарясудового засідання Бойко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором,
у с т а н о в и в:
ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 97625,32 грн за договорами №2107742572189 від 18.03.2021, №2107643102689 від 18.03.2021.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2107742572189, за яким останній отримав кредит шляхом перерахування коштів на реквізити платіжної картки. Окрім цього, 18.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2107643102689, за яким останній отримав кредит шляхом перерахування коштів на реквізити платіжної картки. 
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №1-12. Відповідно до якого, права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2107742572189, договором №2107643102689 перейшли до ТОВ «Вердикт Капітал». Також, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі до відповідача за договорами №2107742572189, №2107643102689.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує у нього утворилася заборгованість. Загальний розмір заборгованості за вищезазначеними кредитами становить – 97625,32 грн, з яких за тілом кредиту – 8700,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 88925,32 грн, заборгованість за комісіями – 00,00 грн, інфляційні збитки – 00,00 грн, нараховані 3% річних – 00,00 грн.
Оскільки відповідач добровільно не бажає повернути суму боргу за кредитами, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 97625,32 грн заборгованості за кредитними договорами. 
Ухвалою судді від 04.02.2026 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.03.2026 року.
Судове засідання 10.03.2026 не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання призначено на 21.04.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Коллект Центр», проти постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав.
Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Відділу організації діяльності центру надання адміністративних послуг Бродівської міської ради Львівської області, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 18.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено Договір про надання фінансових послуг №2107742572189 (далі кредитний договір №2107742572189).
За цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 2800 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил (п.1.1. Договору) . 
У п. 1.2. сторони погодили, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту – 16 днів з моменту отримання кредиту. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік (п. 1.9).
Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована. (п.1.4). Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п.1.4.1.). В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (1.4.2.).
Згідно із умовами кредитного договору (розділ Визначення термінів), Заява-анкета для отримання кредиту, заява-анкета – документ, що формується та підписується товариством на підставі відомостей, наданих позичальником, та підписується позичальником в якості прийняття (акцепту) кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані).
18.03.2021 року відповідач заповнив заяву-анкету кредитного договору №2107742572189 (додаток 1 до Кредитного договору) в якій зазначив суму кредиту: 2800,00 грн, орієнтований строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Також в анкеті вказано Строк на 365 днів з правом повернення достроково, зобов`язання повернути кредит в розмірі 2800,00 грн та сплатити відсотки в сумі 896,00 грн. У заяві-анкеті відповідач вказав свої персональні дані та номер карткового рахунку. 
У додатку 2 до кредитного договору «Графік платежів» сторони погодили дату повернення кредиту 02.04.2021. Також, у додатку 2 сторони визначили, що сума кредиту становить 2800,00 грн, проценти за користування кредитом 896,00 грн, загальна вартість кредиту 3696,00 грн.
У Паспорті кредиту (додаток 3 до договору №2107742572189), у розділі 3 Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, вказано, що сума кредиту становить 2800,00 грн, строк кредитування 16 днів.
Анкету-заяву, графік платежів, паспорт споживчого кредиту та договір №2107742572189 від 18.03.2021 відповідачелектронним підписом одноразовим ідентифікатором: J4.
На підтвердження надання грошових коштів у кредит позивач долучив довідку ТОВ «ФК «Фей Фор Пей» від 12.12.2025. Відповідно до якої на номер картки НОМЕР_1 14:48:19було переказано грошові кошти в сумі 2800,00 грн згідно з договору №2107742572189.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №2107742572189 від 18.03.2021 не виконував, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідач станом на 30.11.2021 становить 24 024,00 грн, з яких: 2800,00 грн – тіло кредиту, 21224,00 грн – відсотки по кредиту.
18.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено Договір про надання фінансових послуг№2107643102689 (далі кредитний договір №2107643102689). 
За цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил (п.1.1. Договору) . 
У п. 1.2. сторони погодили, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту – 16 днів з моменту отримання кредиту. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік (п. 1.9).
Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована. (п.1.4). Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п.1.4.1.). В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (1.4.2.).
Згідно із умовами кредитного договору (розділ Визначення термінів), Заява-анкета для отримання кредиту, заява-анкета – документ, що формується та підписується товариством на підставі відомостей, наданих позичальником, та підписується позичальником в якості прийняття (акцепту) кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані).
18.03.2021 року відповідач заповнив заяву-анкету кредитного договору №2107643102689 (додаток 1 до Кредитного договору) в якій зазначив суму кредиту: 5900,00 грн, орієнтований строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Також в анкеті вказано Строк на 365 днів з правом повернення достроково, зобов`язання повернути кредит в розмірі 5900,00 грн та сплатити відсотки в сумі 1888,00 грн. В заяві-анкеті відповідач вказав свої персональні дані та номер карткового рахунку. 

У додатку 2 до кредитного договору «Графік платежів» сторони погодили дату повернення кредиту 02.04.2021. Також, відповідно у додатку 2 сторони визначили, що сума кредиту становить 5900,00 грн, проценти за користування кредитом 1888,00 грн, загальна вартість кредиту 7788,00 грн.
У Паспорті кредиту (додаток 3 до договору №21107643102689), у розділі 3 Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, вказано, що сума кредиту становить 5900,00 грн, строк кредитування 16 днів. 
Анкету-заяву, графік платежів, паспорт споживчого кредиту та договір №2107643102689 від 18.03.2021 відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором: G7.
На підтвердження надання грошових коштів у кредит надано довідку ТОВ «ФК «Фей Фор Пей» від 12.12.2025.Відповідно до якої, на номер картки НОМЕР_2 18.03.2021 14:48:19 було переказано грошові кошти в сумі 5900,00 грн згідно з кредитним договором №2107643102689.
Відповідач свої зобов`язання за договором №2107643102689 від 18.03.2021 року не виконавзгідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідач станом на 30.11.2021 становить 50622,00 грн, з яких: 5900,00 грн – тіло кредиту, 44722,00 грн – відсотки по кредиту.
01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) уклали договір факторингу №1-12. Відповідно до цього договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2107742572189 та договором №2107643102689.
На підтвердження здійснення оплати по договору факторингу №1-12 надано платіжне доручення №307600018 від 03.12.2021 року.
03.12.2021 між Клієнтом і Фактором укладено Акт приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 1-12 від 01.12.2021,який підтверджує перечу фактору Реєстр Боржників. З моменту передачі фактор став кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2107742572189 в сумі 24024,00 грн та за договором № 21107643102689 в сумі 50622,00 грн. 
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) то позивачем ТОВ «Коллект Цент» (новий кредитор) укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.Відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредиторуправо вимоги первісного кредитора до боржників зазначених в Реєстрі боржників за договорами позики (кредитними договорами).
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників, і новий кредитор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 рокудо позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №2107742572189 в сумі 47003,32 грн, з яких: 2800,00 грн – тіло кредиту, 44203,32 грн – заборгованість за нарахованими процентами та за кредитним договором №21107643102689 в сумі 99042,71 грн, з яких: 5900,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 93142,71 грн – заборгованість за процентами.
На підтвердження оплати по договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року надано акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року.
З розрахунку заборгованості доданого позивачем встановлено, що заборгованість відповідача по кредитному договору №2107742572189 від 18.03.2021 станом на 06.01.2026 становить 47003,32 грн: 2800,00 грн прострочене тіло, 44203,32 грн прострочені відсотки
З розрахунку заборгованості доданого позивачем встановлено, що заборгованість відповідача по кредитному договору №21107643102689 від 18.03.2021 станом на 06.01.2026 становить 50622,00 грн: 5900,00 грн прострочене тіло, заявлені до стягнення 44722,00 грн прострочені відсотки.
У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, які регулюються такими нормами законодавства.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 626 ЦК України,договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем (далі ІТС), він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно з ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»,якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Застосовуючи до правовідносин зазначені норми права, суд дійшов такого висновку.
18.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем виникли договірні відносини у зв`язку з укладеннямДоговору про надання фінансових послуг №2107742572189 таДоговору про надання фінансових послуг №2107643102689. 
Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Кредитодавець за вказаним договором виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.
За зобов`язаннями відповідача по кредитних договорах право вимоги у встановленому законом порядку перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу, а згодом до ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.
Відповідно до розрахунків позивача, заборгованість відповідача за Договором про надання фінансових послуг №2107742572189 становить 47003,32 грн, з яких: 2800,00грн – прострочене тіло кредиту; 44203,32грн – прострочені відсотки.За розрахунками позивача, заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №2107643102689 становить 50622,00 грн, з яких 5900,00 прострочене тіло кредиту, 44722,00 грн – прострочені відсотки.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту по Договору про надання фінансових послуг №2107742572189 в сумі 2800,00 грн, та по Договору про надання фінансових послуг №2107643102689 в сумі 5900,00 грн.
Поряд з цим, суд не може погодитися із визначеною позивачем сумою заборгованості за кредитним договором за нарахованими процентами з огляду на наступне.
Як вбачається із розрахунку заборгованості, поданого позивачем, проценти нараховані позивачем у період строку дії договору після спливу 16 днів, перевищують заборгованість за наданим кредитом.
Відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Відповідно до частин третьої, четвертоїстатті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» інформація, що надається клієнту, повинна забезпечувати правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Фінансова установа під час надання інформації клієнту зобов`язана дотримуватися вимог законодавства про захист прав споживачів.
В укладених між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 кредитних договорах, а саме у заяві-анкеті, який є документом, що підтверджує прийняття (акцепту) кредитного договору), Паспорті кредиту, Графіку платежів, п. 1.2 договорів, сторони погодили строк кредитування 16 днів. У той же час кредитні договори містить також і інші строки: 365 днів та 1 рік. 
Зазначення у договорі різних строків кредитування та різних процентних ставок призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником.
Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Оскільки положення договорів не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови кредитних договорів щодо строку кредитування – 16 днів, 365 днів, 1 рік, тому потрібно застосовувати правило тлумачення contra proferentem.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/19 (провадження №61-8829сво21) зазначено, що: «Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem) - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).
Contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність. Сontra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань). Сontra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (постанова Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі №613/1436/17).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статі 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, зазначено, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Крім того, суд зважає на висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16, щодо нарахування процентів на підставі статті 1048 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.
За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
У даній справі, позивач, нараховуючи заборгованість, виходив з іншого строку кредитування ніж у п.1.2 договору, заява-анкета, графік платежів та процентної ставки іншої ніж у п. 1.4. а) кредитного договору, що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін договору, в той час коли відповідач, як споживач банківських послуг, є слабшою стороною цих правовідносин.
Крім того, зазначення в кредитному договорі різних строків кредитування та процентних ставок призвело до неясності такої умови договору, як строк кредитування, що в даному випадку слід тлумачити проти того, хто їх написав, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором після закінчення строку кредитування.
Відповідно до положень Договору №2107742572189від 18.03.2021, з урахуванням Паспорту кредиту, заяви-анкети, графіку платежів, сторони погодили суму кредиту 2800,00 грн, строк кредитування 16 днів та повернення кредиту 02.04.2021. 
Отже, встановлені у справі фактичні обставини вказують на те, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати процентів за кредитним договором у розмірі, що розрахований за процентною ставкою 2% за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування до 02.04.2021, в сумі 896,00 грн.
Відповідно до положень кредитного договору №2107643102689від 18.03.2021 року, з урахуванням Паспорту кредиту, заяви-анкети, графіку платежів, сторони погодили суму кредиту 5900,00 грн, строк кредитування 16 днів та строк повернення кредиту 02.04.2021. 
Отже, встановлені у справі фактичні обставини вказують на те, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати процентів за кредитним договором у розмірі, що розрахований за процентною ставкою 2% за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування до 02.04.2021, у сумі 1888,00 грн. 
Подальше поза строком кредитування нарахування процентів за користування відповідачем кредитними коштами за кредитним договором було безпідставним.
Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами підлягають до часткового задоволення в межах строку кредитування, а саме по кредитному договору№2107742572189 від 18.03.2021 в розмірі 896,00 грн; по кредитному договором №2107643102689від 18.03.2021 в розмірі 1888,00 грн.
Враховуючи наведене з відповідача підлягає стягненню заборгованість за основним зобов`язання (тілом кредиту) в сумі 8700,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами в сумі 2784,00 грн. Загальна сума заборгованості яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» становить 11484,00 грн.
За наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 11,76 % (11484 грн: 97625,32 грн. х 100).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача також підлягає пропорційному стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору.
Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 313,10 грн (2662,40 грн. х 11,76 %).
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суду подано копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «ЛігалАссістанс», заявка на надання юридичної допомоги від 14.08.2024,витяг з акта про надання правової допомоги від 02.10.2024 року. Згідно витягу з акта, Адвокатським об`єднанням «ЛігалАссістанс» надано наступні послуги клієнту ТОВ «Коллект Центр»: усна консультація з вивченням документів, письмова консультація з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі в суд. Загальною вартістю 25000,00 грн. Вказаним актом підтверджується надання послуг в повному обсязі з дотриманням умов основного договору.
Виконуючи вимоги процесуального закону щодо оцінки співмірності витрат на оплату послуг з надання правничої допомоги встановленим процесуальним законом критеріям, суд вважає заявлений їх розмір таким, що відповідає складності справи та обсягу наданих послуг та виконаних робіт, обсягу наданих послуг та іншим встановленим у ст.137 ЦПК України критеріям.
Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог, а саме 2940,00 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 264, 265, 280 – 282, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором №2107742572189 від 18 березня 2021 року та за договором №2107643102689 від 18 березня 2021 року, в сумі 11 484,00 (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн 00 к.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 313,10 (триста тринадцять) грн 10 к. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2940,00 (дві тисячі дев`ятсот сорок) грн 00 к.
Заочне рішення може бути переглянуто Бродівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», адреса місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач:  ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 21 квітня 2026 року.

Суддя           Т.Л. Войтюк