Провадження № 3/641/104/2026 	Справа № 641/7828/25 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
17 лютого 2026 року         м. Харків 
Суддя Слобідського районного суду міста Харкова Онупко М.Ю., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 473772 від 05.10.2025 року, складеного поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Зюзько С.В., 04.10.2025 року о 23 год. 44 хв., в м. Харків, пр-т. Байрона, 161, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 або за виїздом до закладу охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ до лікаря нарколога водій відмовився під відеофіксацію. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Так 04.10.2025 року близько 23 год. 44 хв. він був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що на його автомобілі несправна підсвітка заднього номерного знаку, у зв`язку з чим буде складений протокол. Насправді в той момент на автомобілі лише одна лампа підсвітки не працювала, а інша знаходилася у робочому стані.
Під час складання протоколу працівники поліції запитали його, чи вживав він алкогольні напої на що він відповів, що алкоголь не вживав. Після чого працівники поліції запропонували йому пройти огляд на місці зупинки за допомогою Драгера або проїхати до лікарні, на щло він погодився. 
Крім того пояснив, що працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск через те, що він є громадянином російської федерації, зокрема неодноразово запитували чи буде він проходити огляд, відмовляли його від проходження огляду у лікарні та пропонували пройти огляд за допомогою Драгера. Працівники поліції відмовилися відвезти його на огляд до лікарні для проходження медичного огляду. Вказав, що він відмовлявся від проходження огляду за допомогою газоаналізатора, та просив відзвезти його до лікарні. Також вказав, що в подальшому у зв`язку із хвилюванням, яке було спричинено спілкуванням з працівниками поліції, та їх тиском він відмовився від проходження огляду. 
Також пояснив, що працівники поліції не повертали йому посвідку на постійне проживання, та пояснювали, що повернуть її тільки тоді, коли будуть складені документи, що він сприймав як тиск з боку працівників поліції. 
Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 473772 від 05.10.2025 року було допущено численні порушення законодавства. Зокрема у проколі зазначено про складення його лейтенантом ОСОБА_3 , натомість він був складений ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 лише поставив у ньому підпис. а інші документи, які згідно до матеріалів провадження повинні були складені ОСОБА_4 , фактично було складено ОСОБА_3 та містять лише підпис ОСОБА_4 . Також графа 7 протоколу не містить місця скоєння, суть та час адміністративного правопорушення.
Також пояснив, що відеозапис (23 год. 55 хв.) містять факти висунення працівниками поліції не правомірної вимоги про проходження огляду за допомогою Драгера. На позначці часу 23 год. 58 хв. відеозапису міститься факт психологічного тиску, та з метою такого тиску працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_5 про складення направлення на проходження огляду. ОСОБА_5 п`ять разів погоджувався пройти медичний огляд, однак працівники поліції повторно пропонували пройти огляд за допомогою Драгера. Так о 00 год. 13 хв. зафіксовані працівники поліції ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_4 повідомляє, що він буде складати протокол про адміністративне правопорушення замість ОСОБА_3 , а документи складені від імені ОСОБА_4 були складені насправді ОСОБА_3 .
Окрім того вказав, що в направленні на проходження огляду зазначений час 23 год. 44 хв., однак відеофіксації почалася о 23 год. 46 хв. Також на відеозаписі зафіксовано повідомлення ОСОБА_5 щодо проходження огляду у неіснуючій установі наркодиспансера. 
В поданому клопотанні захисник Заболотько В.Б. просив закрити справу № 641/7828/25 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення та допущеними численними порушеннями законодавства при складенні протоколу у відношенні ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до положень ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд зазначає, що посилання захисника Заболотько В.Б. щодо відсутності в протоколі зазначення місця та часу вчинення адміністративного правопорушення спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 473772 від 05.10.2025 року. Так у графі 7 «Місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установлених даних» вказаного протоколу зазначено наступне: «04.10.2025 23:44:00 м. Харків, проспект Байрона 161 водій ОСОБА_1 », тобто твердження захисника Заболотько В.Б. про відсутність зазначення місця та часу вчинення адміністративного правопорушення не відповідають дійсності. 
Судом в судовому засіданні було досліджено відеозаписи на двох дисках, з яких вбачається, що співробітники поліції декілька разів запитували ОСОБА_1 , чи згоден він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та чи згоден водій пройти медичний огляд у лікаря у закладі охорони здоров`я. При цьому водій тривалий час не надавав працівникам конкретної відповіді на звернене до нього запитання, вказуючи що він не відмовляється, що він тверезий, також вказував що вживав "бокал шампанського", але на його думку це нічого не значить. Згідно до наданого відеозапису о 00 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер Алкотест 6810" та у закладі охорони здоров`я.
Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
З приводу посилань захисника Заболотько В.Б. про складення протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 473772 від 05.10.2025 року неналежною особою суд зазначає, що у графі 3 протоколу «Посада, спеціальне звання та П.І.Б.. поліцейського, який склав протокол:» вказано працівника поліції, а саме: поліцейський 1 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП молодший лейтенант поліції Зюзько С.В., який знаходився на місці зупинки транспортного засобу, тобто протокол складений уповноваженою особою в межах наданих повноважень.
Також на переглянутих в судовому засіданні відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21060 з ДНЗ НОМЕР_2 , роз`яснення прав ОСОБА_1 , а також неодноразові пояснення водія ОСОБА_1 працівникам поліції, що він вживав шампанське, але не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов протии України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 473772 від 05.10.2025 року, направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 огляд не проходив, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № б/н відповідно до якого водій ОСОБА_1 відмовився від огляду, відеозаписами з б/к № 472520, 472879, рапортом поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП сержантом поліції Панова О. від 05.10.2025 року. 
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшує відповідальність та обтяжують відповідальність, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн. 
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя –

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 304 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя- 	М.  Ю.  Онупко