154/877/26 
2/154/863/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
21 квітня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді: Вітера І.Р.,
з участю секретаря судових засідань: Багдасарової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Володимир за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
26 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 39 453, 25 гривень та судових витрат.

Обґрунтування позовних вимог.
Позов обґрунтований тим, що 30 травня 2023 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 8669426, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 15 000 грн зі сплатою процентів, комісій та інших платежів, передбачених умовами договору. 
Позивач зазначає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач належним чином не виконав обов`язку щодо їх повернення та сплати процентів і платежів у встановлені договором строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 
Позивач також вказує, що 28 травня 2024 року між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги, за яким до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, у зв`язку з чим позивач набув статусу нового кредитора. 
Станом на час звернення до суду загальна сума заборгованості відповідача становить 39 453,25 грн, з яких: 6 744 грн - заборгованість за тілом кредиту, 31 959,25 грн - заборгованість за процентами, 750 грн - заборгованість за комісією. 
Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору та норми цивільного законодавства, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати, зокрема судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн. 

Процесуальні дії і рішення у справі.
Ухвалою суду від 05 березня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання, визначено строки для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання, задоволено клопотання позивача про витребування у АТ КБ «ПриватБанк» інформації про належність відповідачу банківської картки та зарахування на неї кредитних коштів.
01 квітня 2026 року в адресу суду надійшла витребувана у АТ КБ «ПриватБанк» інформація про належність відповідачу ОСОБА_1 банківської картки № НОМЕР_1 та зарахування на неї 30 травня 2023 року кредитних коштів у сумі 15 000 гривень.
В судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. 
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено розпскою про отримання рекомендованого повідомлення. Причини своєї неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав.
За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін та ухвалює у справі заочне рішення на підставі наявних матеріалів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами.
 
Судом встановлено, що 30 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 8669426 (індивідуальна частина), відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник - повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі на умовах, визначених договором (п. 1.1 договору). 
Процес укладення договору відбувався через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця (веб-сайт miloan.ua), де відповідач пройшов процедуру реєстрації та ідентифікації. При укладенні правочину було використано фінансовий номер телефону відповідача НОМЕР_2 , на який під час підписання договору було надіслано одноразовий ідентифікатор (SMS-код) «L70533». Введенням цього коду в спеціальне поле електронної форми відповідача, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач наклав електронний підпис одноразовим ідентифікатором. В анкеті-заяві та індивідуальній частині договору зафіксовані повні реквізити відповідача: РНОКПП НОМЕР_3 , паспортні дані, адреса реєстрації ( АДРЕСА_1 ), а також верифіковані дані платіжної картки, що підтверджує волевиявлення саме ОСОБА_1 на отримання кредитних коштів.
Згідно з п. 1.2 договору, загальний розмір кредиту становить 15 000,00 грн. Строк кредитування визначено п. 1.3 договору та становить 105 днів з 30 травня 2023 року, який включає пільговий та поточний періоди.
Пільговий період, відповідно до п. 1.3.1 договору, становить 15 днів з дати видачі кредиту та завершується 14 червня 2023 року, при цьому протягом цього періоду проценти нараховуються за зниженою ставкою. Поточний період, згідно з п. 1.3.2 договору, становить 90 днів та обчислюється з дня, наступного за днем закінчення пільгового періоду, і закінчується 12 вересня 2023 року, що є датою остаточного погашення заборгованості. 
Відповідно до п. 1.4 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти та комісію у рекомендовану дату платежу - 14 червня 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості - 12 вересня 2023 року. 
Умовами договору визначено структуру плати за користування кредитом. Зокрема, згідно з п. 1.5.1 договору, комісія за надання кредиту становить 750,00 грн та нараховується одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 договору, проценти у пільговий період становлять 0,75 % на день від фактичного залишку кредиту. Згідно з п. 1.5.3 договору, у поточний період проценти становлять 3,00 % на день від фактичного залишку кредиту. 
Тип процентної ставки за договором визначено як фіксований (п. 1.6 договору). Водночас умовами п. 1.7 договору передбачено, що позичальник не повинен сплачувати будь-які платежі, не передбачені договором, а встановлені розміри процентів і комісій не можуть бути змінені кредитодавцем без згоди позичальника. 
Відповідно до п. 2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково шляхом їх перерахування на банківський рахунок (платіжну картку) НОМЕР_4 . Нарахування процентів здійснюється щоденно на фактичний залишок заборгованості з дня, наступного за днем надання кредиту, до дня закінчення строку кредитування (п. 2.2.2 договору). 
Пунктом 2.3 договору передбачено право позичальника на пролонгацію (продовження) строку кредитування шляхом вчинення відповідних дій та сплати комісії за управління та обслуговування кредиту, при цьому умови кредитування можуть змінюватися відповідно до обраного строку пролонгації. Згідно з п. 2.3.1, позичальник має право неодноразово здійснювати таку процедуру за умови, що кредитодавцем надана така можливість. Для ініціювання пролонгації позичальник зобов`язаний сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту. Максимальний розмір цієї комісії залежить від обраного строку продовження: за 3 дні - 3,00%, за 7 днів - 6,00%, за 15 днів - 10,00% від суми наданого кредиту.
Проте умовами пункту 2.3.2 кредитного договору передбачено, що пролонгація строку кредитування та поновлення пільгового періоду здійснюється лише за умови вчинення позичальником сукупності дій, зокрема сплати визначеного платежу та направлення кредитодавцю електронного повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора. Виконання лише частини таких дій не тягне наслідку пролонгації.
Зміна строків кредитування внаслідок пролонгації відбувається автоматично та пропорційно. Як зазначено у п. 2.3.2, у разі здійснення необхідних дій та платежів тривалість пільгового періоду, дата його завершення, а також дата остаточного погашення та загальний строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації. Нові дати з актуальними даними щодо заборгованості відображаються кредитодавцем в оновленому графіку платежів в Особистому кабінеті позичальника. Такі зміни не потребують укладення додаткових паперових угод, а ініціювання пролонгації відбувається без погіршення інших умов договору для позичальника.
Згідно з п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4 Договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5, 3.2.6 Договору.
Умовами розділу 4 договору передбачено відповідальність позичальника у разі порушення строків виконання зобов`язань, зокрема нарахування пені та процентів за порушення грошового зобов`язання, у тому числі із застосуванням положень ст. 625 ЦК України (п.п. 4.1, 4.2 договору). 
Порядок укладення договору визначений розділом 6 договору. Зокрема, відповідно до п. 6.1 договору, він укладається в електронній формі через особистий кабінет позичальника в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця. Згідно з п. 6.2 договору, кредитодавець направляє позичальнику оферту, а її акцепт здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (SMS-кодом). 
Відповідно до п. 6.2 договору, одноразовий ідентифікатор є алфавітно-цифровою послідовністю, яка надсилається позичальнику на його мобільний телефон і використовується для підписання електронного договору. Електронне повідомлення про акцепт може бути направлене через веб-сайт, мобільний додаток або SMS-повідомлення. 
Згідно з п. 6.4 договору, укладення кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором за своїми правовими наслідками прирівнюється до підписання договору власноручним підписом позичальника. Відповідно до п. 6.5 договору, такий договір прирівнюється до письмової форми. 
Пунктом 6.7 договору передбачено, що ідентифікація та верифікація позичальника здійснюється, зокрема, із використанням системи BankID НБУ. 
Відповідно до п. 7.1 договору, договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін виникають з моменту отримання позичальником кредитних коштів та діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 
Пунктом 9.1 договору визначено, що індивідуальна частина договору є самостійним правочином, який містить істотні умови кредитування, а визнання недійсними окремих положень або додатків не впливає на дійсність договору в цілому. 
Крім того, умовами договору передбачено, що позичальник підтверджує ознайомлення з умовами кредитування, Правилами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, а також підтверджує розуміння умов договору та погодження з ними (п. 5.1 договору). 
Також договором передбачено, що позичальник, приймаючи оферту, підтверджує надання згоди на обробку персональних даних, передачу інформації третім особам, у тому числі новому кредитору та колекторським компаніям, а також на отримання інформації щодо стану заборгованості через визначені договором канали зв`язку (п. 5.1 договору). 
З матеріалів договору вбачається, що його підписання здійснено 30 травня 2023 року шляхом використання одноразового ідентифікатора «L70533», надісланого позичальнику, що відображено у реквізитах електронного документа. 
Відповідно до умов Кредитного договору та Додатка №1 «Графік платежів», сторонами було погоджено наступний порядок та терміни повернення коштів: пільговий період: тривалістю 15 днів, що завершується 14.06.2023 року (рекомендована дата платежу). Протягом цього періоду нараховуються відсотки за зниженою ставкою 0,75% на день; поточний період: тривалістю 90 днів, що настає після пільгового і завершується 12.09.2023 року. У цей період відсотки нараховуються за стандартною ставкою 3,00% на день. Сукупна вартість згідно з графіком: за умови виконання позичальником зобов`язань у повному обсязі без пролонгацій, орієнтовна загальна вартість кредиту на кінець строку (12.09.2023) мала становити 57 937,50 грн., з яких: 15 000,00 грн. - основна сума кредиту (тіло); 42 187,50 грн. - нараховані проценти за користування; 750,00 грн. - комісія за надання кредиту.
Цей графік визначає граничні терміни виконання грошових зобов`язань, порушення яких, згідно з п. 2.4.1 договору, свідчить про настання прострочення та дає кредитору право на застосування заходів відповідальності.
На підтвердження процедури укладення договору та ідентифікації клієнта надано Анкету-заяву на кредит №8669426, Заяву на отримання кредиту та результати скорингу, що відображають процес обробки запиту відповідача. 
Довідка про ідентифікацію підтверджує, що відповідач підписав 30 травня 2023 року договір та додатки до нього за допомогою одноразового ідентифікатора «L70533», надісланого на його номер телефону НОМЕР_2 . 
Також долучено Паспорт споживчого кредиту, який містить детальну інформацію про умови кредитування та орієнтовну реальну річну процентну ставку, що відповідає графіку платежів та умовам договору.
У матеріалах справи міститься платіжне доручення № 101715384 від 30 травня 2023 року, яке підтверджує перерахування кредитних коштів за кредитним договором № 8669426. Вказаний документ складений ТОВ «Мілоан», обслуговуючим банком якого є АТ КБ «ПриватБанк», на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ). Згідно зі змістом платіжного доручення, на банківський рахунок відповідача (платіжна картка типу VISA № 414949*77) перераховано грошові кошти у сумі 15 000,00 грн із призначенням платежу: «Кошти згідно договору 8669426».
Наведений платіжний документ є належним та допустимим доказом фактичного надання кредитодавцем грошових коштів позичальнику у безготівковій формі, що свідчить про виконання ТОВ «Мілоан» свого обов`язку щодо видачі кредиту за вказаним договором.
Крім того, зазначена господарська операція узгоджується з даними «Відомості про щоденні нарахування та погашення», де відображена як первинна операція від 30 травня 2023 року, та витребуваною у АТ КБ «ПриватБанк» інформацією, що додатково підтверджує факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Згідно витребуваної у АТ КБ «ПриватБанк» інформації №20.1.0.0.0/7/43379 від 21.03.2026 підтверджено належність відповідачу ОСОБА_1 банківської картки № НОМЕР_1 та зарахування на неї 30 травня 2023 року кредитних коштів у сумі 15000 гривень.
З наданої позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 8669426 від 30 травня 2023 року вбачається, що рух заборгованості відповідача відбувався послідовно із щоденним нарахуванням процентів та періодичним внесенням платежів.
Так, 30 травня 2023 року відповідачу надано кредит у сумі 15 000,00 грн, а також нараховано комісію за надання кредиту у розмірі 750,00 грн, у зв`язку з чим початковий обсяг грошових зобов`язань відповідача становив 15 750,00 грн.
У період з 31 травня 2023 року по 12 червня 2023 року здійснювалося щоденне нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 112,50 грн на день (0,75 %), унаслідок чого загальна сума нарахованих процентів за цей період становила 1 350,00 грн.
13 червня 2023 року відповідач здійснив перший платіж у загальному розмірі 4 500,00 грн, який відповідно до структури відомості був розподілений таким чином: 1 500,00 грн - у рахунок погашення тіла кредиту (залишок тіла: 13 500,00 грн); 1 500,00 грн - у рахунок погашення нарахованих процентів; 1 500,00 грн - у рахунок комісії за пролонгацію. 
Після зазначеного платежу відбулося зменшення бази для подальшого нарахування процентів.
У період з 14 червня 2023 року по 29 червня 2023 року проценти нараховувалися у розмірі 101,25 грн на день, що відповідає 0,75 % від зменшеного залишку основного боргу (13 500,00 грн).
У подальшому, у період з 30 червня 2023 року по 24 липня 2023 року, здійснювалося нарахування процентів у підвищеному розмірі - 405,00 грн на день, що відповідає 3,00 % на день від залишку заборгованості.
24 липня 2023 року відповідач здійснив наступний платіж у сумі 1 187,00 грн, який відповідно до відомості був розподілений наступним чином: 563,00 грн - у рахунок погашення тіла кредиту (залишок: 12 937,00 грн); 524,00 грн - у рахунок погашення процентів; 100,00 грн - у рахунок комісії за пролонгацію. 
Надалі аналогічні платежі у розмірі 1 187,00 грн здійснювалися відповідачем періодично, а саме 08 серпня 2023 року, 22 серпня 2023 року, 07 вересня 2023 року, 22 вересня 2023 року, 07 жовтня 2023 року, 22 жовтня 2023 року, 06 листопада 2023 року, 20 листопада 2023 року, 06 грудня 2023 року, 21 грудня 2023 року та 05 січня 2024 року, кожного разу із аналогічним розподілом: 563,00 грн - погашення тіла кредиту; 524,00 грн - погашення процентів; 100,00 грн - комісія за пролонгацію. 
У результаті здійснення вказаних платежів загальна сума погашення тіла кредиту склала:1 500,00 грн + (12 ? 563,00 грн) = 8 256,00 грн, у зв`язку з чим залишок основного боргу становить 15 000,00 грн - 8 256,00 грн = 6 744,00 грн.
Щодо нарахування процентів у подальші періоди, відомість свідчить про їх поступове зменшення у зв`язку зі зменшенням залишку основного боргу, зокрема: з 09 серпня 2023 року - 92,81 грн/день; з 23 серпня 2023 року - 88,58 грн/день; з 08 вересня 2023 року - 84,36 грн/день; з 23 вересня 2023 року - 80,14 грн/день; з 08 жовтня 2023 року - 75,92 грн/день; з 23 жовтня 2023 року - 71,69 грн/день; з 07 листопада 2023 року - 67,47 грн/день; з 21 листопада 2023 року - 63,25 грн/день; з 07 грудня 2023 року - 59,03 грн/день; з 22 грудня 2023 року - 54,80 грн/день; з 06 січня 2024 року - 50,58 грн/день. 
Після припинення внесення платежів, починаючи з 21 січня 2024 року, відомість фіксує нарахування процентів у розмірі 202,32 грн на день, яке здійснювалося до 25 березня 2024 року.
Таким чином, загальна сума коштів, сплачених відповідачем за весь період користування кредитом, становить 18 744,00 грн, однак зазначені кошти спрямовувалися не лише на погашення основного боргу, а й на сплату процентів та комісій, у зв`язку з чим станом на момент формування розрахунку залишок заборгованості за тілом кредиту становить 6 744,00 грн, а також обліковується заборгованість за процентами та комісіями.
У період з червня 2023 по січень 2024 року кредитором було застосовано 13 епізодів пролонгації договору. За кожну таку операцію нараховувалася комісія спочатку у розмірі 1500 грн, в подальшому по 100,00 грн. за кожну.
Аналіз структури платежів свідчить про наявність ефекту «недостатнього покриття»: регулярні внески позичальника спочатку у сумі 4500 грн та в подальшому у сумі по 1 187,00 грн не були достатніми для повного покриття щоденних нарахувань. 
Таким чином загальна сума накопичених відсотків за весь час користування кредитом та після відступлення права вимоги новому кредитору (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») складає 31959, 25 грн.
Згідно з розрахунками та матеріалами справи, загальний строк кредитування у днях склав 301 днів з 30 травня 2023 року по 25 березня 2024 року. 
Правонаступництво позивача (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») підтверджується договором відступлення прав вимоги № 106-МЛ від 28 травня 2024 року, укладеним з первісним кредитором ТОВ «Мілоан». 
Доказом переходу права вимоги саме щодо відповідача є Витяг з Реєстру боржників та Акт приймання-передачі. Додана Платіжна інструкція № 2258 від 28 травня 2024 року свідчить про оплату за придбаний портфель заборгованості. Також у матеріалах наявна Додаткова угода № 1, якою вносилися зміни до реєстру боржників
За змістом долученої виписки з особового рахунку за кредитним договором №8669426 від 30.05.2023 року від 12 лютого 2026 року №8669426 станом на 12 лютого 2026 року загальна сума боргу ОСОБА_1 становить 39 453,25 грн., яка розподіляється наступним чином: прострочене тіло кредиту: 6 744,00 грн., прострочені відсотки: 31 959,25 грн., заборгованість за комісіями: 750,00 грн.
Позивач зазначає, що відповідач був належним чином поінформований про стан заборгованості шляхом надсилання претензії від 04 лютого 2026 року.

Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Щодо доведеності факту укладення кредитного договору та дійсності правочину.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, при цьому договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За правилами частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі.
Відповідно до частин першої та третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах, у тому числі електронних, а воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку; використання електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом або іншим чином врегульованих сторонами.
Абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України прямо передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, а кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит є видом кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, установлених договором, а споживач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Частина перша статті 13 цього Закону передбачає, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Частина перша статті 14 зазначеного Закону визначає, що договір про споживчий кредит укладається в порядку, встановленому цивільним законодавством України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає електронний договір як домовленість сторін, оформлену в електронній формі.
Частиною третьою статті 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти однією стороною та її прийняття другою стороною, а частиною шостою цієї статті передбачено, що акцепт може бути вчинений, зокрема, шляхом заповнення електронної форми або вчинення дій, які в інформаційній системі чітко визначені як прийняття пропозиції.
Частина восьма статті 11 цього Закону вимагає, щоб при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі особа ідентифікувалася в такій системі та надала відповідь про прийняття пропозиції.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що кредитний договір, укладений шляхом послідовного вчинення сторонами дій в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, із підтвердженням волевиявлення позичальника одноразовим ідентифікатором, відповідає вимогам письмової форми правочину. Такий спосіб укладення договору сам по собі не свідчить про його дефектність чи недійсність, якщо з наданих доказів можливо встановити особу позичальника, зміст погоджених умов та момент акцепту.
Саме такі обставини судом установлено у цій справі. Із матеріалів справи вбачається, що 30 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено договір про споживчий кредит № 8669426 в електронній формі через інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця .
У позові та долучених до нього документах детально описано механізм укладення договору: відповідач пройшов реєстрацію у системі кредитодавця, створив особистий кабінет, подав заявку на отримання кредиту, вказав реквізити платіжної картки, отримав в особистому кабінеті проект кредитного договору, після ознайомлення з ним підтвердив прийняття пропозиції, а для підписання договору використав одноразовий ідентифікатор, надісланий на його номер телефону .
Встановлені судом фактичні обставини справи підтверджують, що при укладенні правочину було використано фінансовий номер телефону відповідача, а в анкеті-заяві та індивідуальній частині договору зафіксовані його персональні дані, зокрема РНОКПП, адреса реєстрації та верифіковані дані платіжної картки . Окремо зазначено, що довідка про ідентифікацію підтверджує підписання відповідачем 30 травня 2023 року договору та додатків до нього за допомогою одноразового ідентифікатора «L70533», надісланого на його номер телефону .
Такі дані є взаємоузгодженими, стосуються однієї й тієї ж особи та в сукупності підтверджують не лише факт технічного оформлення договору, а саме вчинення відповідачем активних послідовних дій, спрямованих на прийняття пропозиції кредитодавця та укладення договору.
Суд бере до уваги, що умовами самого договору сторони погодили, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін виникають з моменту отримання позичальником кредитних коштів та діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Крім того, матеріалами справи підтверджено факт перерахування кредитних коштів відповідачу у сумі 15 000,00 грн на його банківську картку, що додатково свідчить про реалізацію сторонами умов договору та набуття ним чинності.
Відповідач не заявляв, що його персональні дані були використані сторонньою особою, не посилався на втрату контролю над фінансовим номером телефону, не стверджував про несанкціоноване використання його реквізитів, не оспорював сам договір як підроблений чи такий, що укладений без його волі, та не звертався з позовом про визнання його недійсним. Наведена процесуальна поведінка відповідача у сукупності з письмовими доказами позивача не спростовує, а навпаки підтверджує презумпцію правомірності правочину.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 роз`яснила, що презумпція правомірності правочину означає, що укладений правочин вважається таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презпція не буде спростована.
Відтак, за відсутності належних доказів недійсності договору або окремих його умов усі права та обов`язки сторін, що випливають з такого договору, підлягають реалізації та виконанню.
Суд також враховує, що відповідно до статті 627 ЦК України свобода договору охоплює право сторін самостійно визначати контрагента, форму та умови правочину в межах, що не суперечать закону. У цій справі сторони обрали електронний спосіб укладення договору, що прямо допускається цивільним законодавством та спеціальним законодавством у сфері споживчого кредитування й електронної комерції.
Сам по собі той факт, що договір був укладений дистанційно, через інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця, не нівелює ні його юридичної сили, ні обов`язковості для сторін, якщо судом встановлено досягнення згоди щодо істотних умов договору та належне підтвердження акцепту позичальником.
З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем письмові докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 30 травня 2023 року було укладено кредитний договір № 8669426 у письмовій електронній формі, з дотриманням вимог статей 205, 207, 639, 1055 ЦК України, статей 13, 14 Закону України «Про споживче кредитування» та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Зазначений правочин відповідачем не оспорювався, недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, а тому є дійсним та обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо доведеності факту надання кредиту та виникнення обов`язку його повернення.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною другою цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті кредитного договору.
За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
З аналізу наведених норм випливає, що обов`язок позичальника повернути кредитні кошти та сплатити проценти виникає лише за умови належного виконання кредитодавцем свого первинного обов`язку - надання грошових коштів у розпорядження позичальника. Саме тому у спорах про стягнення заборгованості за кредитним договором факт надання кредиту є ключовою юридично значущою обставиною, яка підлягає доказуванню позивачем.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема факту надання кредиту, розміру та структури заборгованості. Водночас відповідач, заперечуючи проти позову, зобов`язаний довести обставини, якими обґрунтовує свої заперечення.
З матеріалів справи встановлено, що умовами кредитного договору № 8669426 від 30 травня 2023 року прямо передбачено порядок надання кредиту, а саме шляхом безготівкового перерахування коштів на платіжну картку позичальника, реквізити якої були вказані відповідачем під час укладення договору через особистий кабінет у інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця.
Позивачем на підтвердження факту надання кредиту надано належні та допустимі докази, з яких вбачається, що 30 травня 2023 року на платіжну картку відповідача було перераховано грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються, зокрема, платіжним дорученням № 101715384 від 30 травня 2023 року, відповідно до якого вказана сума була перерахована на картковий рахунок позичальника, а також витребуваною судом інформацією АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою 30 травня 2023 року на картку відповідача було зараховано кредитні кошти у розмірі 15 000 грн.
Такі дані узгоджуються із змістом кредитного договору № 8669426, його індивідуальної частини, де визначено спосіб надання кредиту шляхом безготівкового перерахування на платіжну картку позичальника, а також із відомостями анкети-заяви, в якій відповідачем зазначено реквізити платіжної картки, що використовувалася для отримання кредитних коштів, що в сукупності підтверджує належність відповідного карткового рахунку саме відповідачу та факт фактичного отримання ним грошових коштів.
Крім того, суд бере до уваги, що відповідач не надав жодного доказу, який би спростовував факт отримання ним кредитних коштів, не заявляв про відсутність зарахування коштів на його картковий рахунок, не звертався до банківських установ або правоохоронних органів із заявами про несанкціоноване використання його платіжних реквізитів, а також не надав доказів повернення кредиту у повному обсязі або його неотримання.
Суд також враховує, що відповідач частково виконував свої зобов`язання за договором, зокрема здійснив платіж 13 червня 2023 року у розмірі 4 500,00 грн, а в подальшому неодноразово здійснював платежі у розмірі 1 187,00 грн, які зараховувалися у рахунок погашення заборгованості, що прямо підтверджується матеріалами справи .
Така поведінка відповідача є додатковим непрямим доказом того, що він визнавав існування кредитних правовідносин та факт отримання кредитних коштів, оскільки без отримання кредиту виконання зобов`язання у вигляді часткового погашення є нелогічним та суперечить звичайному перебігу подій.
Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази у їх сукупності, з урахуванням відсутності належних заперечень та доказів з боку відповідача, суд доходить висновку, що кредитодавець належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредитних коштів, а відповідач отримав у користування грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн.
З моменту отримання кредитних коштів у відповідача виник обов`язок повернути суму кредиту, сплатити проценти та інші передбачені договором платежі у строки та на умовах, визначених договором, однак такий обов`язок належним чином виконаний не був, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає правовій оцінці судом у межах заявлених позовних вимог.

Щодо структури та змісту зобов`язання боржника та розрахунку заборгованості.
З урахуванням встановлених судом обставин та умов укладеного між сторонами кредитного договору, суд виходить із того, що грошове зобов`язання відповідача має комплексний характер та складається не лише з обов`язку повернення суми отриманого кредиту, а й обов`язку сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, прямо передбачених договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Як встановлено судом та підтверджується умовами кредитного договору № 8669426 від 30 травня 2023 року, позичальник зобов`язаний: повернути суму кредиту у розмірі 15 000 грн, сплатити проценти за користування кредитом залежно від періоду користування (0,75 % на добу у пільговий період та 3,00 % на добу у поточний період), а також сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 750 грн .
Таким чином, склад заборгованості за договором включає: залишок основного боргу (тіло кредиту), проценти за користування кредитом та комісію, що узгоджується як із умовами договору, так і з положеннями чинного законодавства.
Позивачем у позовній заяві заявлено до стягнення заборгованість у загальному розмірі 39 453,25 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 6 744 грн, заборгованості за відсотками - 31 959,25 грн та заборгованості за комісією - 750 грн . Зазначений розрахунок деталізований у наданих позивачем документах та ґрунтується на щоденному нарахуванні процентів залежно від періоду користування кредитом.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем наведено поетапну структуру нарахування процентів: за період пільгового користування кредитом, за період користування кредитом у межах строку зі ставкою 3% на добу, а також у подальшому після закінчення строку кредитування, пролонгацій з урахуванням часткових погашень та застосування підвищених нарахувань.
Вказаний розрахунок підтверджується наданою позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення, витягом з реєстру боржників, а також іншими письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи, та в цілому відображає динаміку нарахування процентів протягом усього періоду користування кредитом.
Разом із тим судом надано оцінку наведеному розрахунку з точки зору його відповідності умовам кредитного договору та імперативним приписам законодавства, зокрема у сфері споживчого кредитування.
Так, аналіз умов індивідуальної частини кредитного договору № 8669426 від 30 травня 2023 року та Додатку №1 «Графік платежів» свідчить про те, що сторонами було погоджено строкову модель виконання зобов`язання, яка передбачає наявність визначених договором періодів кредитування та відповідних строків виконання грошового зобов`язання.
Зокрема, умовами договору визначено:
?пільговий період тривалістю 15 днів з дати видачі кредиту, який завершується 14 червня 2023 року та протягом якого застосовується знижена процентна ставка; 
?поточний період тривалістю 90 днів, який обчислюється з дня, наступного за днем закінчення пільгового періоду, та завершується 12 вересня 2023 року, що є датою остаточного погашення заборгованості . 
Крім того, пунктом 1.4 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит, комісію та сплатити проценти у строк не пізніше 12 вересня 2023 року.
З аналізу наведених умов договору вбачається, що рекомендована дата платежу не є строком виконання зобов`язання у розумінні статті 530 ЦК України, а має орієнтовний характер та спрямована на мінімізацію фінансового навантаження позичальника, тоді як юридично значущим строком виконання грошового зобов`язання є дата остаточного погашення заборгованості.
Відповідно до пункту 2.4.1 договору закінчення поточного періоду (тобто настання 12 вересня 2023 року) призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником.
Отже, до моменту настання дати остаточного погашення (12 вересня 2023 року) у відповідача існує обов`язок виконати грошове зобов`язання, однак прострочення як юридичний факт відсутнє.
Також судом встановлено, що первісний кредитор при формуванні розрахунку виходив із припущення про неодноразову зміну строку кредитування, що пов`язано із застосуванням механізму пролонгації договору, а також застосовував різні підходи до нарахування процентів у різні періоди користування кредитом.
Водночас за результатами дослідження умов договору, поданих позивачем доказів та фактичних обставин справи суд дійшов висновку про необхідність перевірки обґрунтованості такого підходу та здійснив контрольний перерахунок заборгованості, зокрема в частині нарахування процентів і комісії, з урахуванням вимог закону та дійсних умов договору.
Судом надано оцінку доводам позивача в частині продовження строку кредитування та застосування механізму пролонгації договору.
Як убачається з умов кредитного договору № 8669426 від 30 травня 2023 року, порядок пролонгації прямо врегульований пунктом 2.3 договору, відповідно до якого позичальник має право на продовження (поновлення) пільгового періоду та збільшення строку кредитування лише за умови вчинення визначеної сукупності дій.
Зокрема, відповідно до пункту 2.3.1 договору для здійснення пролонгації позичальник зобов`язаний сплатити визначену договором комісію за управління та обслуговування кредиту. Водночас пунктом 2.3.2 договору передбачено, що позичальник повинен направити кредитодавцю електронне повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, після чого відбувається зміна строку кредитування та інших параметрів договору.
При цьому умовами договору прямо визначено, що виконання позичальником лише частини дій, передбачених цим пунктом, не призводить до пролонгації строку кредитування.
Отже, з аналізу наведених умов договору вбачається, що пролонгація не є автоматичною, а потребує вчинення позичальником двох взаємопов`язаних юридично значущих дій: здійснення відповідного платежу та підтвердження волевиявлення шляхом направлення електронного повідомлення з використанням одноразового ідентифікатора.
Разом із тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачем було вчинено всі передбачені договором дії, необхідні для пролонгації строку кредитування.
Зокрема, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про направлення відповідачем електронного повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, не надано доказів формування та доведення до його відома оновленого графіку платежів, а також відсутні інші докази, які б свідчили про зміну сторонами строку кредитування у встановленому договором порядку.
Сам по собі факт здійснення відповідачем численних платежів, у тому числі 13 червня 2023 року у сумі 4 500 грн та подальших платежів у розмірі 1 187 грн, не може свідчити про належне вчинення дій щодо пролонгації, оскільки виконання лише частини умов не породжує правових наслідків у вигляді зміни строку кредитування (п.2.3.2 Договору).
За таких обставин суд дійшов висновку, що пролонгація кредитного договору у розумінні пункту 2.3 договору не відбулася, а відтак строк виконання зобов`язання (кредитування) залишився незмінним і визначається умовами первісно укладеного договору.
Таким чином, кінцевим строком виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором є 12 вересня 2023 року, а нарахування процентів після цієї дати підлягає окремій правовій оцінці.
Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Отже, після 12 вересня 2023 року позивач не мав права нараховувати відповідачу договірні проценти за користування кредитом.
При цьому суд враховує, що нарахування, передбачені статтею 625 ЦК України, у цій справі також не підлягають застосуванню, оскільки відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування боржник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. 
За таких обставин після спливу строку кредитування кредитор має право вимагати лише повернення непогашеної суми основного боргу та процентів, нарахованих у межах погодженого сторонами строку кредитування.
У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02 жовтня 2020 року № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Отже, суд в цій справі провів перерахунок заборгованості.
При цьому суд звернув увагу на те, що у наданому позивачем розрахунку заборгованості частина платежів відповідача була віднесена на погашення комісій за пролонгацію.
Водночас, з огляду на встановлені судом обставини відсутності пролонгації кредитного договору, підстави для нарахування та утримання таких комісій відсутні, оскільки відповідні платежі не супроводжувалися вчиненням відповідачем усіх передбачених договором дій, необхідних для пролонгації.
За таких обставин суми, які позивачем були віднесені до комісій за пролонгацію, не можуть вважатися належними платежами у рахунок таких комісій та підлягають зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитом, що підлягає врахуванню судом при здійсненні контрольного перерахунку заборгованості.
Оцінюючи наданий позивачем розрахунок заборгованості та здійснюючи його перевірку, суд виходив із необхідності поетапного аналізу нарахування процентів залежно від періодів користування кредитом, умов договору та вимог чинного законодавства.
Індивідуальна частина кредитного договору № 8669426 від 30 травня 2023 року не містить окремого пункту, яким було б чітко визначено внутрішню послідовність зарахування коштів між сумою кредиту та процентами за користування кредитом. 
Згідно положень статті 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:
1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;
2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;
3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Отже, оскільки до 12 вересня 2023 року відсутні прострочені суми кредиту та прострочені проценти, а всі платежі, які здійснюються у цей період, підлягають зарахуванню в рахунок поточних зобов`язань (друга черга) усі платежі відповідача мають бути зараховані в порядку другою черги, а вже потім для погашення заборгованості по комісії.
Стаття 19 Закону України «Про споживче кредитування» встановлює черговість погашення вимог кредитора за договором про споживчий кредит у разі недостатності платежу, однак не визначає внутрішньої послідовності зарахування коштів між сумою кредиту та процентами за користування кредитом у межах однієї черги. 
За таких обставин суд виходить із такого. Якщо станом на дату платежу нараховані проценти повністю покриваються відповідним платежем, відсутні перешкоди для їх повного погашення за рахунок такого платежу, а залишок коштів - для зменшення тіла кредиту. Саме такою є ситуація з першим платежем від 13 червня 2023 року, який за своїм розміром був достатнім для повного погашення всіх процентів, нарахованих на цей момент.
Щодо наступних платежів у сумі по 1 187,00 грн, первісний кредитор фактично застосовував сталу модель їх розподілу: 563,00 грн - на тіло кредиту, 524,00 грн - на проценти, 100,00 грн - на комісію за пролонгацію. Оскільки підстав для комісії за пролонгацію суд не встановив, виникає потреба визначити, як саме слід розподілити ці 100,00 грн.
Враховуючи, що закон не дає внутрішнього пріоритету між тілом і процентами в межах однієї черги, а також з огляду на потребу не спотворити загальну логіку фактичного руху коштів, уже застосовану кредитором щодо решти суми такого платежу, суд вважає обґрунтованим перерозподілити неправомірно віднесені 100,00 грн порівну між тілом кредиту та процентами, тобто по 50,00 грн на кожну складову.
Такий підхід, відповідає критеріям розумності, балансу інтересів сторін, на переконання суду, є послідовним та узгодженим із фактичним рухом коштів за договором, оскільки дозволяє зберегти первісну структуру зарахування платежів, застосовану самим кредитором, але усунути з неї ту частину, яка не має належного договірного та доказового підґрунтя. 
При цьому суд виходить із того, що проценти за користування кредитом нараховуються за день внесення відповідного платежу включно, виходячи з того залишку тіла кредиту, який існував до такого платежу, а новий зменшений розмір основної суми боргу враховується вже з наступного календарного дня. Саме за такою логікою, яка відповідає природі щоденного нарахування процентів, суд і здійснює контрольний перерахунок.
Суд прийняв до уваги, що 30 травня 2023 року відповідачу було надано кредит у сумі 15 000,00 грн. Крім того, договором передбачено одноразову комісію за надання кредиту у сумі 750,00 грн.
Із наданої позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що у період з 31 травня 2023 року по 13 червня 2023 року включно, тобто по день внесення першого платежу, проценти за користування кредитом підлягали нарахуванню за пільговою ставкою 0,75 % на день на повну суму тіла кредиту 15 000,00 грн. Добовий розмір процентів за цей період становить 112,50 грн, а кількість днів - 14. Таким чином, загальна сума процентів, нарахованих за вказаний період, становить 1 575,00 грн.
13 червня 2023 року відповідач здійснив перший платіж у сумі 4 500,00 грн. Оскільки станом на цю дату проценти за користування кредитом були фактично нараховані у розмірі 1 575,00 грн, саме ця сума підлягає зарахуванню в рахунок їх погашення. Решта сплачених коштів у розмірі 2 925,00 грн підлягає зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту.
Отже, після здійснення першого платежу від 13 червня 2023 року залишок основної суми кредиту становить 12 075,00 грн (15 000,00 грн - 2 925,00 грн), а заборгованість за процентами, нарахованими станом на цю дату, вважається погашеною повністю.
Оскільки пільговий період за умовами договору тривав 15 днів з дати видачі кредиту та завершувався 14 червня 2023 року включно, суд виходить із того, що за 14 червня 2023 року проценти підлягають нарахуванню ще за пільговою ставкою 0,75 % на день, але вже виходячи з нового залишку тіла кредиту після здійснення платежу 13 червня 2023 року, тобто з суми 12 075,00 грн.
Таким чином, за 14 червня 2023 року розмір процентів за користування кредитом становить: 12 075,00 грн ? 0,75 % = 90,5625 грн, тобто 90,56 грн.
Починаючи з 15 червня 2023 року, пільговий період закінчився, а тому, з урахуванням висновку суду про недоведеність пролонгації кредитного договору, подальше нарахування процентів здійснюється відповідно до первісних умов договору за стандартною ставкою 3,00 % на день від фактичного залишку основної суми боргу.
Суд бере до уваги, що до моменту здійснення другого платежу 24 липня 2023 року розмір тіла кредиту залишався незмінним і становив 12 075,00 грн, оскільки інших платежів у цей період відповідач не вносив.
Отже, у період з 15 червня 2023 року по 24 липня 2023 року включно проценти підлягали нарахуванню за ставкою 3,00 % на день на суму 12 075,00 грн. Добовий розмір процентів за цей період становить: 12 075,00 грн ? 3,00 % = 362,25 грн на день. Кількість днів у періоді з 15 червня 2023 року по 24 липня 2023 року включно становить 40 днів. Таким чином, загальна сума процентів, нарахованих за цей період, становить: 362,25 грн ? 40 днів = 14 490,00 грн.
Отже, загальна сума процентів, нарахованих після першого платежу та до моменту здійснення другого платежу 24 липня 2023 року, складається з: 90,56 грн - за 14 червня 2023 року за пільговою ставкою 0,75 % на день; 14 490,00 грн - за період з 15 червня 2023 року по 24 липня 2023 року включно за ставкою 3,00 % на день. У сукупності це становить: 90,56 грн + 14 490,00 грн = 14 580,56 грн.
24 липня 2023 року відповідач здійснив другий платіж у сумі 1 187,00 грн. Як убачається з первісного розрахунку кредитора, цей платіж був розподілений так: 563,00 грн - у рахунок погашення тіла кредиту, 524,00 грн - у рахунок погашення процентів та 100,00 грн - у рахунок комісії за пролонгацію. Оскільки підстав для врахування останньої складової немає, суд вважає за необхідне 100,00 грн перерозподілити порівну між тілом кредиту та процентами, тобто по 50,00 грн на кожну складову. Відтак у межах контрольного перерахунку цей платіж підлягає зарахуванню як 613,00 грн - у рахунок погашення тіла кредиту та 574,00 грн - у рахунок погашення процентів.
Отже, після здійснення другого платежу від 24 липня 2023 року залишок основної суми кредиту становить 11 462,00 грн (12 075,00 грн - 613,00 грн), а залишок нарахованих і непогашених процентів становить 14 006,56 грн (14 580,56 грн - 574,00 грн).
У період з 25 липня 2023 року по 08 серпня 2023 року включно, тобто по день внесення третього платежу, проценти за користування кредитом підлягали нарахуванню за ставкою 3,00 % на день на фактичний залишок тіла кредиту 11 462,00 грн. Добовий розмір процентів за цей період становить 343,86 грн. Кількість днів у періоді з 25 липня 2023 року по 08 серпня 2023 року включно становить 15 днів. Таким чином, загальна сума процентів, нарахованих за цей період, становить 5 157,90 грн.
Отже, станом на 08 серпня 2023 року, до внесення третього платежу, залишок тіла кредиту становить 11 462,00 грн, а загальна сума нарахованих і непогашених процентів становить 19 164,46 грн (14 006,56 грн + 5 157,90 грн).
08 серпня 2023 року відповідач здійснив третій платіж у сумі 1 187,00 грн, який у межах цього контрольного перерахунку також підлягає зарахуванню як 613,00 грн - у рахунок погашення тіла кредиту та 574,00 грн - у рахунок погашення процентів.
Отже, після здійснення третього платежу від 08 серпня 2023 року залишок основної суми кредиту становить 10 849,00 грн (11 462,00 грн - 613,00 грн), а залишок нарахованих і непогашених процентів становить 18 590,46 грн (19 164,46 грн - 574,00 грн).
У період з 09 серпня 2023 року по 22 серпня 2023 року включно, тобто по день внесення четвертого платежу, проценти за користування кредитом підлягали нарахуванню за ставкою 3,00 % на день на фактичний залишок тіла кредиту 10 849,00 грн. Добовий розмір процентів за цей період становить 325,47 грн. Кількість днів у періоді з 09 серпня 2023 року по 22 серпня 2023 року включно становить 14 днів. Таким чином, загальна сума процентів, нарахованих за цей період, становить 4 556,58 грн.
Отже, станом на 22 серпня 2023 року, до внесення четвертого платежу, залишок тіла кредиту становить 10 849,00 грн, а загальна сума нарахованих і непогашених процентів становить 23 147,04 грн (18 590,46 грн + 4 556,58 грн).
22 серпня 2023 року відповідач здійснив четвертий платіж у сумі 1 187,00 грн, який у межах цього контрольного перерахунку також підлягає зарахуванню як 613,00 грн - у рахунок погашення тіла кредиту та 574,00 грн - у рахунок погашення процентів.
Отже, після здійснення четвертого платежу від 22 серпня 2023 року залишок основної суми кредиту становить 10 236,00 грн (10 849,00 грн - 613,00 грн), а залишок нарахованих і непогашених процентів становить 22 573,04 грн (23 147,04 грн - 574,00 грн).
У період з 23 серпня 2023 року по 07 вересня 2023 року включно, тобто по день внесення п`ятого платежу, проценти за користування кредитом підлягали нарахуванню за ставкою 3,00 % на день на фактичний залишок тіла кредиту 10 236,00 грн. Добовий розмір процентів за цей період становить 307,08 грн. Кількість днів у періоді з 23 серпня 2023 року по 07 вересня 2023 року включно становить 16 днів. Таким чином, загальна сума процентів, нарахованих за цей період, становить 4 913,28 грн.
Отже, станом на 07 вересня 2023 року, до внесення п`ятого платежу, залишок тіла кредиту становить 10 236,00 грн, а загальна сума нарахованих і непогашених процентів становить 27 486,32 грн (22 573,04 грн + 4 913,28 грн).
07 вересня 2023 року відповідач здійснив п`ятий платіж у сумі 1 187,00 грн, який у межах цього контрольного перерахунку також підлягає зарахуванню як 613,00 грн - у рахунок погашення тіла кредиту та 574,00 грн - у рахунок погашення процентів.
Отже, після здійснення п`ятого платежу від 07 вересня 2023 року залишок основної суми кредиту становить 9 623,00 грн (10 236,00 грн - 613,00 грн), а залишок нарахованих і непогашених процентів становить 26 912,32 грн (27 486,32 грн - 574,00 грн).
У період з 08 вересня 2023 року по 12 вересня 2023 року включно, тобто до дати завершення строку кредитування, проценти за користування кредитом підлягали нарахуванню за ставкою 3,00 % на день на фактичний залишок тіла кредиту 9 623,00 грн. Добовий розмір процентів за цей період становить 288,69 грн. Кількість днів у періоді з 08 вересня 2023 року по 12 вересня 2023 року включно становить 5 днів. Таким чином, загальна сума процентів, нарахованих за цей період, становить 1 443,45 грн.
Отже, станом на 12 вересня 2023 року, тобто на дату завершення строку кредитування, залишок тіла кредиту становить 9 623,00 грн, а загальна сума нарахованих і непогашених процентів становить 28 355,77 грн (26 912,32 грн + 1 443,45 грн). Таким чином, загальна заборгованість відповідача за тілом кредиту та процентами за користування кредитом станом на 12 вересня 2023 року становить 37 978,77 грн.
Після 12 вересня 2023 року відповідач здійснив ще вісім платежів у сумі по 1 187,00 грн, а саме 22 вересня 2023 року, 07 жовтня 2023 року, 22 жовтня 2023 року, 06 листопада 2023 року, 20 листопада 2023 року, 06 грудня 2023 року, 21 грудня 2023 року та 05 січня 2024 року. Загальна сума цих платежів становить 9 496,00 грн.
Оскільки у межах цього контрольного перерахунку проценти після 12 вересня 2023 року не нараховуються, зазначені платежі підлягають зарахуванню у рахунок зменшення вже сформованої станом на дату завершення строку кредитування заборгованості.
Таким чином, остаточний розмір заборгованості відповідача за результатами контрольного перерахунку становить 28 482,77 грн (37 978,77 грн - 9 496,00 грн).
Отже, суд дійшов висновку, що між сторонами існували кредитні правовідносини, відповідач отримав кредитні кошти, однак належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав.
Разом із тим наданий позивачем розрахунок заборгованості підлягав оцінці з урахуванням установленої судом відсутності належних доказів пролонгації договору, а відтак - із урахуванням нарахування процентів лише в межах первісного строку кредитування до 12 вересня 2023 року та подальшого зарахування внесених після цієї дати платежів у рахунок погашення вже сформованої заборгованості.
За результатами здійсненого судом контрольного перерахунку встановлено, що заборгованість відповідача за тілом кредиту та процентами за користування кредитом становить 28 482,77 грн. Крім того, враховуючи, що передбачена договором одноразова комісія за надання кредиту у сумі 750,00 грн відповідачем не оспорювалася, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 29 232,77 грн.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню в межах зазначеної суми.

Судові витрати
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами першою, другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Як убачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується долученими до позовної заяви платіжними документами.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, на підтвердження чого надано договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, ордер, акт наданих послуг № Д/16661 та детальний опис виконаних робіт.
Надані докази свідчать про те, що зазначені витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, відповідають її предмету та характеру здійснених процесуальних дій, а їх розмір є співмірним із виконаною адвокатом роботою.
Відповідач не подав заперечень щодо розміру, обсягу чи необхідності витрат на правничу допомогу, не заявив клопотання про їх зменшення та не надав доказів їх неспівмірності, у зв`язку з чим підстав для їх зменшення суд не вбачає.
Разом із тим, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позов заявлено на суму 39 453,25 грн, з яких задоволено 29 232,77 грн, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: судовий збір - (29 232,77 ? 2 662,40) / 39 453,25 = 1 972,70 грн; витрати на професійну правничу допомогу - (29 232,77 ? 8 000,00) / 39 453,25 = 5 927,58 грн.
Таким чином, загальний розмір судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, становить 7 900,28 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 8669426 від 30 травня 2023 року у розмірі 29 232 (двадцять дев`ять тисяч двісті тридцять дві) гривень 77 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у розмірі 7 900 (сім тисяч дев`ятсот) гривень 28 копійок.
В решті позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 21 квітня 2026 року.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС: наявний. 
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Володимирського міського суду Ігор ВІТЕР