Справа № 604/287/26 
Провадження№ 3/604/117/26 

ПОСТАНОВА
іменем України
16 квітня 2026 року селище Підволочиськ 
Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст.126 ч.5 КУпАП, -
у с т а н о в и в :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №600883 складеного 26.02.2026, вбачається, що 22 лютого 2026 року о 00:40 годин на автомобільній дорозі М-30 191 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ E280 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права на керування таким транспортними засобами, при цьому вчинив правопорушення передбачене ч. 2-4 ст. 126 КУпАП повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 "а" ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною 5 ст. 126 КУпАП.
15 квітня 2026 року на адресу суду від захисника ОСОБА_1 , адвоката Манукян М.А. надійшли заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №600883, відповідно до яких захисник просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. Вказує, що згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 11.07.2024 року ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами лише на 3 місяці. Даний термін вже давно закінчився і відповідно подальше обмеження останнього права керування транспортними засобами є грубим порушенням його прав. За твердженням захисника вказана постанова виконана не було, винесена без відома ОСОБА_1 , посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось та жодних повідомлень про необхідність його здачі не отримано, він керував транспортним засобом на підставі дійсного водійського посвідчення. Крім того зазначає, що до Городоцького районного суду Львівської області подано позовну заяву про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№06551321 від 22.01.2026 складеної відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП. На думку захисника зазначене ставить під сумнів обґрунтованість складення протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисник адвокат Манукян М.А в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. 
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП, не входить до переліку справ, передбачених частиною 2 статті 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд, враховуючи неявку ОСОБА_1 без поважної причини у судове засідання, а також враховуючи, що є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, вважає за можливе справу розглядати без його участі.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Пунктом 1.9 ПДР України, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме:
- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП);
- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП);
- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. 
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
Водночас, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
За змістом п. 9, п. 10 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення», суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 600883 від 26 лютого 2026 року вбачається, що 22 лютого 2026 року о 00:40 годин на автомобільній дорозі М-30 191 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ E280 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права на керування таким транспортними засобами, при цьому вчинив правопорушення передбачене ч. 2-4 ст. 126 КУпАП повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 "а" ПДР України, а саме керування ТЗ особою, яка не має права керувати таким ТЗ.
На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП до протоколу було долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА N 6551321 від 22.01.2026. 
Поряд з цим матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1  керував транспортним засобом будучи особою, яка не має права керування, оскільки згідно довідки УПП в Тернопільській області від 26.02.2026 року, ОСОБА_1  отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , дане посвідчення водія підлягало вилученню у відповідності до постанови Шевченківського районного суду м.Львова №466/5019/24 від 11.07.2024 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850грн з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 3 (три) місяці. Проте до протоколу таке судове рішення не долучене, як і докази виконання зазначеної постанови суду. 
Жодних доказів ознайомлення ОСОБА_1  із встановленням йому тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами матеріали справи не містять.
Судом також враховано, що захисником Калитки Д.С. до Городоцького районного суду Львівської області подано позовну заяву про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№06551321 від 22.01.2026 складеної відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами є різними за суттю правопорушеннями, відповідальність за які передбачена різними частинами статті 126 КУпАП. Лише за повторне протягом року вчинення одного із цих порушень відповідальність настає за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Суд зважає при цьому, що протокол про адмінправопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.
При цьому суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Виходячи зі змісту та юридичного аналізу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5ст. 126 КУпАП, вчинення такого правопорушення передбачає умисну форму вини. 
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Проте, під час розгляду справи встановлено, що в матеріалах справи відсутні достатні та належні докази винуватості ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 листопада 2002 року по справі "Лавентес проти Латвії" та від 08 лютого 2011 року по справі "Берктай проти Туреччини" наголосив, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій".
За таких обставин вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1  у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.
Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1  дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Сіянко