Справа № 128/2232/24

РІШЕННЯ
Іменем України

31 березня 2026 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області 
в складі: 
головуючого – судді Бондаренко О.І.
при секретарі Нагірняк Т.А.
без участі сторін, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «САЛЮТЕМ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння дорожньо – транспортної пригоди, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «САЛЮТЕМ Україна» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння дорожньо – транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги наступним. 
05 січня 2022 року об 11 год. 10 хв. сталось ДТП за участю автомобіля марки «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «CITROEN С4» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Автомобіль марки AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «САЛЮТЕМ УКРАЇНА» на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 08 серпня 2020 року.
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області 04 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в прибуток держави.
В результаті ДТП суттєво зазнав пошкоджень належний на праві власності Позивачу автомобіль. 
Відповідно до Звіту про оцінку авто товарознавчого дослідження транспортного засобу № 20/22 від 20 лютого 2022 року, вартість ремонту легкового автомобіля «AUDI Q7» VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , після ушкодження в ДТП складає: 1 183 135,90 грн. (в тому числі ПДВ - 144 282,27 грн.). Матеріальний збиток завданий власнику КТЗ легкового автомобіля «AUDI Q7» VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , складає: 806 969,53 грн. 
Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «CITROEN С4» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 була застрахована в страховій компанії – ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», що підтверджується страховим полісом від 05 жовтня 2021 року № ЕР-206190085 станом на час скоєння ДТП – 05 січня 2022 року.
Страховою компанією - ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 21 лютого 2022 року виплачено позивачу ТОВ «САЛЮТЕМ УКРАЇНА» за настання страхового випадку суму страхового відшкодування в загальному розмірі 177 400 грн. 00 коп., а саме: 127 400 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР015125 від 21 лютого 2022 року; 50 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР015119 від 21 лютого 2022 року. Позивач зазначає, що оскільки особою винною у даному ДТП є водій автомобіля марки «CITROEN С4» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , тому в силу вимог ст. 1188 ЦК України саме на неї покладений обов`язок відшкодувати завданої позивачу матеріальної шкоди, яка була спричинена внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди. 
Отже матеріальна шкода, що підлягає стягненню з відповідача за заподіяння шкоди належному Позивачу на праві власності автомобіля марки «AUDI Q7» VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , становить 629 569 грн. 53 коп. 
Оскільки вина відповідача - ОСОБА_1 підтверджується Постановою Вінницького районного суду Вінницької області 04 лютого 2022 року по справі № 128/87/22, то обов`язок щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок скоєння ДТП, покладається саме на неї.
За підсумками викладеного позивач просить про наступне: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «САЛЮТЕМ УКРАЇНА» завдану внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 629 569 грн. 53 коп., а також документально підтверджені судові витрати. 
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.06.2024 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.10.2024 постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати в режимі відеоконференцзв`язку. 
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24.06.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. 
26.09.2025 представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Суваловим В.О. було подано відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що заявлені позовні вимоги не визнаються, в задоволені позову просять відмовити. Власну позицію мотивують тим, що вважають ОСОБА_1 неналежним відповідачем за позовом та зазначають, що відповідачем має бути ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Також зазначають про те, що оскільки позивачем не надано доказів квитанцій на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, тому виплата має бути в межах ліміту відповідальності страховика, що становить 177 400 грн 00 коп. 
28.10.2024 представником ТОВ «САЛЮТЕМ УКРАЇНА» адвокатом Бойкінічем Р.С. надано відповідь на відзив, яким заперечуються обставини викладені у відзиві та підтримують заявлені ними позовні вимоги. 
Будучи присутніми в судовому засіданні 24.09.2025 року, яке проводилося в режимі відеоконференції представник позивача позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні, викладеним в позовній заяві, просив його задоволити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, аргументуючи мотивами, викладеними в відзиві на позов. 
Сторони в судове засідання 31.03.2026 не з`явилися. 
Представник позивача ТОВ «САЛЮТЕМ УКРАЇНА» адвокат Бойкініч Р.С. надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі, змін та доповнень немає. Судове засідання просить провести у його відсутність та без технічної фіксації. 
Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Сувалов В.О. надав суду заяву, якою судове засідання просить провести у його відсутність та відсутність позивачки. Проти позову заперечують та просить врахувати позицію, викладену у відзиві.  
Крім того, інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за вебадресою: http://vnr.vn.court.gov.ua
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмовій заяві та клопотанні, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 
05 січня 2022 року об 11 год. 10 хв. сталось ДТП за участю автомобіля марки «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «CITROEN С4» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . 
Автомобіль марки «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_1 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «САЛЮТЕМ УКРАЇНА» на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 08 серпня 2020 року (а.с.16). 
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області 04 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в прибуток держави (а.с.17-18). 
Відповідно до Звіту про оцінку авто товарознавчого дослідження транспортного засобу№ 20/22 від 20 лютого 2022 року, вартість ремонту легкового автомобіля «AUDI Q7» VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , після ушкодження в ДТП складає: 1 183 135,90 грн. (в тому числі ПДВ - 144 282,27 грн.). Матеріальний збиток завданий власнику КТЗ легкового автомобіля «AUDI Q7» VIN НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , складає: 806 969,53 грн. (а.с. 19-61).
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «CITROEN С4» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 була застрахована в страховій компанії – ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», що підтверджується страховим полісом від 05 жовтня 2021 року № ЕР-206190085 станом на час скоєння ДТП – 05 січня 2022 року (а.с.62). 
Страховою компанією - ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 21 лютого 2022 року виплачено ТОВ «САЛЮТЕМ УКРАЇНА» за настання страхового випадку суму страхового відшкодування в загальному розмірі 177 400 грн. 00 коп., а саме: 127 400 (сто двадцять сім тисяч чотириста) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР015125 від 21 лютого 2022 року; 50 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР015119 від 21 лютого 2022 року (а.с. 63-64). 
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Також суд звертає увагу, що згідно до Рішення Європейського суду з прав людини справа» Віктор Назаренко проти України» ( заява № 18656/13) суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Ці принципи, які охоплюють усі аспекти процесуального законодавства Договірних Сторін, також застосовуються в конкретній сфері вручення сторонам судових документів, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції не може тлумачитись як такий, що визначає конкретну форму вручення документів (див. рішення у справі «Авотіньш проти Латвії» [ВП] ( [GC]), заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016). Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17, 18, від 06 лютого 2001 року). Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21 травня 2015 року, із подальшими посиланнями). 
Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі статтею 6Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.         Згідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату) а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.             Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.     Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.      
Згідно з ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.  
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.      Згідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.    Пунктом 3 ч.1 ст.988 ЦК України встановлено, що страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Визначаючись щодо заявлених вимог, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. 
З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. 
Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
При розгляді даної справи, суд враховує, що цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова є обов`язковою для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. При цьому, преюдиційними фактами, є факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.
Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами зокрема статей 1187,1188 ЦК України.
Відповідно до ст. 9 (п.п. 9.1., 9.2.) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. 
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. 
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).   
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.     Враховуючи те, що позивач отримав від ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплату страхового відшкодування в розмірі ліміту відповідальності страховика 177 400 грн 00 коп, тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, що становить 629 569 грн. 53 коп. (806 969,53 грн. матеріальний збиток - 177 400,00 коп. - сукупний розмір страхового відшкодування), різниця між матеріальним збитком та сумою виплаченого ліміту. 
У Постанові від 24 травня 2023 року (справа № 712/10998/22, провадження № 22-ц/821/816/23) Черкаський Апеляційний Суд прийшов до наступного правового висновку: "Крім того, згідно позиції Верховного Суду, приведеної у постанові від 15 жовтня 2020 року за наслідками розгляду справи № 755/7666/19 зазначено, що відповідно до частини першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Розглядаючи спір за аналогічних обставин предмету та підстав позову, Верховний Суд у справі № 755/7666/19 задовольнив позовні вимоги позивача та визнав, що винна особа повинна сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. При цьому, суд касаційної інстанції визнав, що таке відшкодування повинне бути виплачене безумовно, без встановлення доведення факту ремонту автомобіля, оскільки судом зазначено, що відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача в матеріалах справи відсутнє, однак він має право на відшкодування збитків, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права."  
Вказані обставини є підтвердженими суду належними та допустимими доказами та не спростовані доводами та доказами сторони відповідача, тому дотримуючись принципу законності, справедливості та правової визначеності, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання розподілу судових витрат. 
Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 9 443 грн 55 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
Керуючись ст.ст. 14, 22, 512, 514, 979, 990, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263, 265, 268, ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Позов ТОВ «САЛЮТЕМ Україна» - задоволити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ТОВ «САЛЮТЕМ УКРАЇНА» (місцезнаходження: 03149, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, буд. 9, корп. А, офіс 153, ЄДРПОУ 42675158) завдану внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 629 569 грн. 53 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ТОВ «САЛЮТЕМ УКРАЇНА» (місцезнаходження: 03149, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, буд. 9, корп. А, офіс 153, ЄДРПОУ 42675158) судовий збір в сумі 9 443 грн. 55 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.            У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.        Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.      
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники провадження: 
позивач – ТОВ «САЛЮТЕМ УКРАЇНА» (місцезнаходження: 03149, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, буд. 9, корп. А, офіс 153, ЄДРПОУ 42675158); 
відповідач – ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ; 

Повний текст судового рішення виготовлено 03.04.2026. 

Суддя       Оксана БОНДАРЕНКО