ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6584/25	

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/6584/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 10, кв. 4, код ЄДРПОУ 30521888) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» (50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, буд. 15б, код ЄДРПОУ 37065299) 
про стягнення 1 434 976,73 гривень 

Суддя Дичко В.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» про стягнення 1 484 976,73 грн, у тому числі основної заборгованості в сумі 888 250 грн, пені в сумі 366 532,65 грн, 10%річних у сумі 122 715,70 грн та інфляційних втрат у сумі 107 478,38 гривень.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2026 у справі №904/6584/25 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» про закриття провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в сумі 50 000 гривень. У зв`язку з відсутністю предмета спору закрито провадження у справі №904/6584/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» у частині стягнення основної заборгованості в сумі 50 000 гривень.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2026 (повне рішення суду складено 16.03.2026) у справі № 904/6584/25 частково задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» про стягнення 1 434 976,73 гривень. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» 1 387 270,30 грн, у тому числі основну заборгованість у сумі 838 250 грн, пеню в сумі 340 519,92 грн, 10% річних у сумі 113610,75 грн, інфляційні втрати в сумі 94 889,63 грн, судовий збір у сумі 16 647,24 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
10 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява. Товариство з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» просить суд ухвалити додаткове рішення, яким здійснити розподіл судових витрат у справі, зокрема витрат на професійну правничу допомогу позивача, зазначених в акті від 09.03.2026 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 13/11 від 13.11.2025 р., у сумі 30 000 грн, розподіливши їх пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 10.03.2026 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалено розгляд указаної заяви здійснювати без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.
Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Електронний кабінет – це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Відповідно до п. 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Положення), особам, які зареєстрували Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС), суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з абз. 1 п. 24 Положення підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.
Відповідно до п. 42 Положення засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.
У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.
В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.
Суд з`ясував, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/6584/25 надіслана до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг», що підтверджується довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа (а.с. 151), згідно з якою зазначена ухвала суду доставлена до електронного кабінету відповідача 10.03.2026 о 19:53 год.
Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Також суд наголошує, що згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі – Реєстр), є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Таким чином, в Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» були всі відомості, необхідні для пошуку та відстеження руху справи № 904/6584/25, у тому числі можливість отримання такої інформації з відкритого джерела - Єдиного державного реєстру судових рішень.
З огляду на вищевикладене, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/6584/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» вважається таким, що повідомлене належним чином про розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Станом на дату ухвалення додаткового рішення суду у справі заперечення/пояснення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку для підготовки правової позиції від відповідача до Господарського суду Дніпропетровської області не надходили.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На підставі ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява позивача про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу витрат на правничу допомогу, оцінивши докази, що мають значення для розгляду поданої заяви та розподілу витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування є обставини укладення договору про надання правничої допомоги, права та обов`язки сторін, строк договору, розмір та строк оплати гонорару, наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Адвокат Тиховліс В`ячеслав Романович на підтвердження надання професійної правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» подав до суду ордер серії АЕ № 1416617 від 20.11.2025 (а.с. 16, 78, 100, 118, 144), договір № 13/11 від 13.11.2025 про надання правничої допомоги (а.с. 63-64), додаткову угоду № 1 від 13.11.2025 до договору про надання правничої допомоги № 13/11 від 13 листопада 2025 р. (а.с. 65), платіжну інструкцію № 13407 від 14.11.2025 (а.с. 66), звіт від 09.03.2026 щодо наданих послуг з правової (правничої) допомоги (а.с. 146), акт від 09.03.2026 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 13/11 від 13.11.2025 р. (додаткова угода № 1 від 13.11.2025 р.) (а.с. 145).
13 листопада 2025 року між Адвокатським бюро «Майстерня права Альони Машошиної» (надалі – адвокатське бюро) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» (надалі – клієнт) укладено договір № 13/11 про надання правничої допомоги (а.с. 63-64, надалі – Договір).
Згідно з пунктом 1.1 Договору адвокатське бюро зобов`язується надати клієнту правничу допомогу наступних видів:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) представництво інтересів клієнта під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, іншого учасника у кримінальному провадженні;
4) представництво інтересів клієнта в якості сторони або будь-якої особи, яка бере участь у справі, у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального, конституційного судочинства, судочинства у справах про адміністративні правопорушення, а також в усіх інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед їх посадовими та службовими особами, перед фізичними та юридичними особами незалежно від форми власності з усіх питань, що стосуються клієнта;
5) представництво інтересів клієнта в іноземних, міжнародних судових органах;
6) інші види правничої допомоги, передбачені чинним законодавством.
Відповідно до пункту 1.2 Договору повноваження адвокатського бюро посвідчуються цим Договором. Повноваження адвокатів посвідчуються ордерами, які видаються адвокатським бюро.
Згідно з пунктом 1.2 Договору адвокатське бюро та/або адвокати, яким видані адвокатським бюро ордери (надалі – адвокати), мають право від імені клієнта вести справи в органах прокуратури, внутрішніх справ, інших державних органах та органах місцевого самоврядування, а також в усіх судах з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому, цивільному позивачу, цивільному відповідачу, іншій особі, яка бере участь у справі, в тому числі, але не обмежуючись цими правами, з правом подачі позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, відзиву позову, зміни предмета та/або підстав позову, отримувати копії судових рішень та інших документів, знайомитися з матеріалами судових справ, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, подавати докази, брати участь в дослідженні доказів, заявляти клопотання і відводи, давати усні і письмові пояснення суду, викладати свої доводи і розуміння з усіх питань, що виникають в ході судового процесу, укладення мирової угоди, досягнення примирення, оскарження рішень суду, подачі клопотань, подачі виконавчих листів, наказів до стягнення, одержання присудженого майна чи грошей, здійснювати ділове листування, приймати та передавати документи, користуватися іншими процесуальними правами, передбаченими законодавством України, вчиняти всі дії, передбачені для учасника виконавчого провадження Законом України «Про виконавче провадження». Адвокатське бюро та/або адвокати мають право від імені клієнта підписувати та подавати позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, інші заяви, клопотання, документи, необхідні для виконання доручення клієнта. Адвокатське бюро та/або адвокати мають право приймати участь у засіданнях усіх органів, визначених в цьому пункті Договору, з правом висловлювати позицію клієнта щодо питань, які вирішуються на засіданнях вказаних органів. 
На підставі пункту 2.3 Договору клієнт несе обов`язки:
- сплатити гонорар адвокатському бюро в розмірі та в строк, що встановлені цим Договором;
- протягом трьох календарних днів з моменту отримання від адвокатського бюро акта приймання-передачі наданих послуг підписати його або надати мотивовану відмову від його підписання;
- відшкодувати адвокатському бюро фактичні витрати, які не були обумовлені кошторисом доручення, але які адвокатське бюро понесло і які були необхідні для належного виконання доручення, та які підтверджуються витратними документами (проїзні квитки, квитанції, чеки, т.п.);
- інформувати адвокатське бюро та/або адвокатів про всі документи та відомі обставини, які можуть мати суттєве значення для прийняття та виконання адвокатським бюро/адвокатами доручення відповідно до цього Договору;
- проінформувати адвокатське бюро про укладений клієнтом чинний (нерозірваний) договір/договори про надання правничої допомоги з іншим адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) та невідкладно після укладення цього Договору проінформувати про це адвоката (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання), з яким укладений попередній договір/договори про надання правничої допомоги;
- не вимагати виконання дій, що виходять за межі професійних прав і обов`язків адвокатського бюро.
Згідно з пунктом 2.4 Договору клієнт має право:
- давати адвокатському бюро усні або письмові вказівки щодо виконання доручення відповідно до цього Договору;
- за вимогою отримувати від адвокатського бюро усні або письмові відомості про хід виконання доручення у порядку та на умовах, встановлених цим Договором;
- отримувати від адвокатського бюро правові консультації з питань наявності фактичних і правових підстав щодо виконання доручення, практики застосування відповідного законодавства, можливості та правових наслідків досягнення бажаного для клієнта результату;
- по виконанні доручення отримати висновок (звіт) з доданням підтверджуючих документів, якщо це вимагається характером доручення. 
Згідно з пунктом 3.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2026 року.
Відповідно до пункту 4.1 Договору розмір гонорару та строк його оплати визначаються в додатках або додаткових угодах до цього Договору.
13 листопада 2025 року між Адвокатським бюро «Майстерня права Альони Машошиної» (надалі – адвокатське бюро) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» (надалі – клієнт) укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 13/11 від 13 листопада 2025 р. (а.с. 65, надалі – Додаткова угода № 1).
Згідно з пунктом 1 Додаткової угоди № 1 клієнт доручає, а адвокатське бюро зобов`язується надати правничу допомогу з питань представництва інтересів клієнта в судах всіх юрисдикцій, органах державної виконавчої служби, перед приватними виконавцями та перед іншими органами, підприємствами, установами, організаціями з питань судових справ клієнта.
Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди № 1 предметом цієї додаткової угоди є надання правничої допомоги клієнту щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Техномайн Інжиніринг» (код ЄДРПОУ 37065299) на користь клієнта.
Згідно з пунктом 3 Додаткової угоди № 1 з метою надання правничої допомоги адвокатське бюро здійснює направлення адвокатських запитів, підготовку та направлення листів, підготовку, підписання та подання позовних заяв, підготовку, підписання та подання відзивів, заяв, клопотань, скарг, письмових пояснень та всіх інших документів по судовим справам, участь у судових засіданнях, представництво інтересів клієнта по справах та здійснення всіх повноважень клієнта як учасника судового процесу, виконавчого провадження, здійснення будь-яких інших дій, які є необхідними з точки зору адвокатського бюро.
Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди № 1 строки виконання доручення визначаються адвокатським бюро самостійно, виходячи із строків, встановлених чинним процесуальним законодавством.
Згідно з пунктом 5 Додаткової угоди № 1 гонорар за надання правничої допомоги розраховується наступним чином:
- складання листів, відповідей на листи та аналогічних документів – 1 000гривень/сторінка (фіксований розмір);
- складання адвокатського запиту – 1 500 гривень за 1 запит (фіксований розмір); 
- гонорар за вчинення комплексу дій з правничої допомоги в суді першої інстанції (весь перелік необхідних звичайних процесуальних дій, починаючи з підготовки та подання позовної заяви до моменту отримання повного тексту рішення суду першої інстанції) – 30 000 грн (фіксований розмір);
- гонорар за вчинення комплексу дій з правничої допомоги в суді апеляційної інстанції (весь перелік необхідних звичайних процесуальних дій, починаючи з першого процесуального документа, поданого до суду апеляційної інстанції, до моменту отримання повного тексту постанови суду апеляційної інстанції) – 30 000 грн (фіксований розмір);
- гонорар за участь у справі в суді касаційної інстанції та щодо виконавчого провадження обговорюється сторонами додатково.
Відповідно до пункту 6 Додаткової угоди № 1 строки оплати та порядок врахування гонорару:
6.1. Гонорар за надання правничої допомоги підлягає оплаті адвокатському бюро в наступному порядку:
6.1.1. Клієнтом здійснюється попередня оплата гонорару за вчинення комплексу дій з допомоги в суді першої інстанції в розмірі 30 000 гривень протягом 5 днів з дати підписання цієї додаткової угоди.
6.1.2. Оплата гонорару за вчинення комплексу дій з правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 30 000 гривень здійснюється клієнтом протягом 5 днів з дати настання будь-якої з подій:
6.1.2.1 погодження між клієнтом та адвокатським бюро необхідності подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції;
6.1.2.2 відкриття судом апеляційної інстанції апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга була подана іншим учасником справи (не клієнтом).
6.2. Сторонами погоджено, що у випадку, якщо після подання позовної заяви спір між клієнтом і боржником клієнта буде врегульовано іншим чином, ніж винесення рішення суду на користь клієнта (наприклад, добровільна сплата боржником боргу повністю або частково, укладення мирової угоди та в інших випадках), і таке врегулювання задовольняє клієнта – вважається, що послуги з надання правничої допомоги були надані адвокатським бюро належним чином, і розмір оплаченого гонорару не підлягає коригуванню або поверненню. 
Згідно з пунктом 7 Додаткової угоди № 1 адвокатське бюро зобов`язується підготувати та подати позовну заяву до суду протягом десяти календарних днів з дати здійснення оплати клієнтом, за умови отримання адвокатським бюро всіх первинних документів, необхідних для підготовки позовної заяви.
Відповідно до пункту 8 Додаткової угоди № 1 факт надання правничої допомоги засвідчується сторонами шляхом складання акта приймання-передачі наданих послуг за результатами розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» сплатило 30 000 грн за надані Адвокатським бюро «Майстерня права Альони Машошиної» за Договором послуги, що підтверджується платіжною інструкцією № 13407 від 14.11.2025 (а.с. 66), призначення платежу: оплата за надання правової допомоги, згідно рах. № 31 від 13.11.2025 р. без ПДВ.
Також до суду надано звіт від 09.03.2026 щодо наданих послуг з правової (правничої) допомоги (а.с. 146).
Адвокатське бюро «Майстерня права Альони Машошиної» звітує про надання послуг з правової (правничої) допомоги у відповідності з договором про надання правової допомоги № 13/11 від 13.11.2025 року (надалі – Договір).
Цей звіт стосується послуг, наданих у відповідності з додатковою угодою № 1 від 13.11.2025 р. до Договору у суді першої інстанції в судовій справі № 904/6584/25.
1. 20.11.2025 складання та подання позовної заяви щодо стягнення заборгованості, штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат з ТОВ «Техномайн Інжиніринг», витрачено 7 годин, 1 документ.
2. 26.11.2025 складання та подання заяви про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, витрачено 15 хвилин, 1 документ.
3. 11.12.2025 участь в судовому засіданні, витрачена 1 година, 1 послуга.
4. 13.01.2026 участь в судовому засіданні, витрачено 15 хвилин, 1 послуга.
5. 22.01.2026 участь в судовому засіданні, витрачено 30 хвилин, 1 послуга.
6. 05.03.2026 участь в судовому засіданні, витрачена 1 година 30 хвилин.
Надання вказаних послуг буде відображено в акті приймання-передачі наданих послуг за Договором.
09 березня 2026 року між Адвокатським бюро «Майстерня права Альони Машошиної» (надалі – адвокатське бюро) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» (надалі – клієнт) підписано акт приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги № 13/11 від 13.11.2025 р. (додаткова угода № 1 від 13.11.2025 р.) (а.с. 145, надалі – Акт).
Згідно з пунктом 1 Акта сторонами засвідчується факт надання наступних послуг з правової допомоги клієнту:
1. 20.11.2025 складання та подання позовної заяви щодо стягнення заборгованості, штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат з ТОВ «Техномайн Інжиніринг», витрачено 7 годин, 1 документ.
2. 26.11.2025 складання та подання заяви про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, витрачено 15 хвилин, 1 документ.
3. 11.12.2025 участь в судовому засіданні, витрачена 1 година, 1 послуга.
4. 13.01.2026 участь в судовому засіданні, витрачено 15 хвилин, 1 послуга.
5. 22.01.2026 участь в судовому засіданні, витрачено 30 хвилин, 1 послуга.
6. 05.03.2026 участь в судовому засіданні, витрачена 1 година 30 хвилин.
Відповідно до пункту 2 Акта загальна сума гонорару адвокатському бюро склала 30 000гривень.
Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд також зауважує, що ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути вказані в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Таким чином, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Аналогічний правовий висновок викладено в п.п. 143-145 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, суд має право покласти на відповідача лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).
Фактори, що повинні братися судом до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе:
1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення клієнта; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення клієнта; необхідність досвіду для його успішного завершення;
2) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;
3) досягнення за результатами виконання доручення клієнта позитивного результату, якого бажає клієнт;
4) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
Жодний із названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають урахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи понесені такі витрати фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такий правовий висновок викладено в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п.п. 24, 48 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі №903/326/21.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268 рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява № 19336/04).
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, додатковій постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 20.12.2022 у cправі № 910/6310/21, від 12.01.2023 у cправі № 911/272/21, додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 910/6310/21.
Таким чином, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката суд застосовує низку критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та досліджує докази на підтвердження таких критеріїв.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка в кожному конкретному випадку (в кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, наданих на підтвердження понесення таких витрат, обсягу наданих послуг з професійної правничої допомоги, їх вартості, з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Отже, з урахуванням обставин справи, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність таких витрат для конкретної справи.
З огляду на вищевикладене, враховуючи право суду не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, беручи до уваги баланс інтересів сторін, а також часткове задоволення позову, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 гривень.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» (вх. № 11055/26 від 10.03.2026) про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу – задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» (50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, буд. 15б, код ЄДРПОУ 37065299) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Ніка» (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 10. кв. 4, код ЄДРПОУ 30521888) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).
3. У стягненні решти заявлених витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення суду складено 30.03.2026.

Суддя	 	В.О. Дичко