ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/8380/25 Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Златіна С.В.,
суддів: Осіпової О.О., Кравченка Є.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_1 (далі - позивач; ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (далі - відповідач-1; ГУ ДСНС України у Донецькій області), Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (далі - відповідач-2; Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення ГУ ДСНС у Донецькій області), в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення за період з 22 грудня 2014 року по 25 січня 2025 року;
- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення за період з 22 грудня 2014 року по 25 січня 2025 року. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду справи Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області ще не нараховано і не виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 22 грудня 2014 року по 25 січня 2025 року, а відтак, підстави для виплати компенсації за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення, відсутні.
Не погоджуючись з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що суд першої інстанції помилково вирішував спір щодо права на компенсацію за несвоєчасний розрахунок, оскільки позивач звернувся до суду з позовом щодо протиправних дій відповідачів щодо невиплати індексації грошового забезпечення у день звільнення.
Позивач наголосив, що оскільки йому протиправно не виплатили індексацію грошового забезпечення за період з 22 грудня 2014 року по 25 січня 2025 року, то він має право на компенсацію за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення за період з 22 грудня 2014 року по 25 січня 2025 року.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно частини першої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року - без змін, з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 22 грудня 2014 року по 25 січня 2025 року проходив службу в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області.
30 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДСНС України у Донецькій області із заявою, в якій просив нарахувати і виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення за період з 22 грудня 2014 року по 23 січня 2025 року. 
Листом від 14 серпня 2025 року №5001-6099/50 ГУ ДСНС України у Донецькій області повідомила позивача, що підстави для здійснення нарахування та виплати компенсації за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення за період з 22 грудня 2014 року по 23 січня 2025 року відсутні.
Вважаючи такі дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області протиправними, ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з такого. 
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.
Згідно статей 1, 2 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: 
- пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); 
- соціальні виплати; 
- стипендії; 
- заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян; 
- суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 
- суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Отже, дія вказаних норм поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі, з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Відповідно до пункту 2 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. 
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно статті 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Зміст і правова природа спірних правовідносин, у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ, дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 27 квітня 2020 року у справі №803/1314/17, від 23 лютого 2021 року у справі № 803/1423/17.
Визначення індексації наведено у частині першій статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до якої індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини першої статті 2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).
Слід зазначити, що індексація грошового забезпечення є грошовим забезпеченням (заробітною платою) у розумінні як Закону України «Про оплату праці», так і Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», у зв`язку із чим підлягає компенсації.
Основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі грошове забезпечення (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат), у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Судова колегія відзначає, що компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач у період з 22 грудня 2014 року по 25 січня 2025 року проходив службу в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області.
Апелянт, вважаючи, що відповідач протиправно не виплачував індексацію грошового забезпечення у згаданий вище період, звернувся із заявою до ГУ ДСНС України у Донецькій області та з позовом до Черкаського окружного адміністративного суду щодо нарахування і виплати компенсації за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення за період з 22 грудня 2014 року по 23 січня 2025 року.
Судова колегія зазначає, що жодним судовим рішенням не було встановлено наявність у позивача права на індексацію грошового забезпечення за період з 22 грудня 2014 року по 25 січня 2025 року та, як наслідок, бездіяльність відповідача щодо вчинення таких дій. 
Докази того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, визнав право позивача на такі виплати, однак зазначив про неможливість їх нарахування та виплату через відсутність, як стверджує позивач, бюджетних асигнувань у кошторисі органу, відсутні. 
Враховуючи викладені вище обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що оскільки факту протиправних дій з боку відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22 грудня 2014 року по 25 січня 2025 року встановлено не було, то і підстави для виплати позивачу компенсації за несвоєчасну виплату таких сум відсутні. 
Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог процесуального та матеріального права, а протилежні доводи апеляційної скарги наведених в судовому рішенні висновків не спростовують.
Твердження позивача про те, що із заявою до відповідача-1 та до суду першої інстанції він звертався з метою визнання протиправними дій щодо невиплати індексації за оскаржуваний період, спростовуються прохальними частинами заяви та позову відповідно. 
Судова колегія Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу апелянта, що він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень щодо невиплати індексації за певний період, в порядку, встановленому законом. 
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення передбачені статтею 315 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач С.В. Златін

Суддя О.О. Осіпова

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст судового рішення виготовлено 30 березня 2026 року.