Справа № 420/4740/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Дочірнього підприємства «БЕСТ АЛЬТЕРНАТИВА» (код ЄДРПОУ 24583590, місце знаходження: 04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 13, кв. 4) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13 лютого 2025 року через підсистему Електронний суд (сформовано 13.02.2025) надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «БЕСТ АЛЬТЕРНАТИВА» (код ЄДРПОУ 24583590, місце знаходження: 04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 13, кв. 4) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А), в якій представник просив:
- Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про корегування митної вартості товарів № UA500500/2024/000559/1 від 05.11.2024 року.
Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на підставі зовнішньоекономічного договору поставки КОНТРАКТ № 281122 від 28.11.2022 року, Проформи інвойсу № IV-DG30-SBUA від 24.07.2024, Комерційного Інвойсу № IV-DG30-SBUA від 30.07.2024 р. та ДП "Бест Альтернатива" ввезено на митну територію України товар.
01.11.2024 року декларантом отримано електронне повідомлення про надання додаткових документів. 
05.11.2024 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500020/2024/000559/1.
Стосовно підстав для коригування митної вартості представник позивача зазначив таке.
Щодо відсутності в платіжних документах підпису і штампа банку, представник позивача зазначає, що Декларантом до митного оформлення були надані електронні документи. Переказ коштів здійснено позивачем з використанням електронного розрахункового документа за допомогою системи дистанційного обслуговування "клієнт-банк".Статтею 8 закону України Про електронні документи та електронний документообіг – Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Тобто, посилання на відсутність в платіжних документах дати, підпису та відбитку штампу банку як неможливість перевірити суму коштів що були перераховані продавцю, є безпідставними.
Що стосується відомостей про перевізника ТОВ «АЛЬФАКОСТАЮКРЕЙН» в СМR від 30.10.2024 № 063901, представник позивача зазначає, що з урахуванням Договору ТЕП, факту зазначення в СМR від 30.10.2024 № 063901 відомостей про перевізника ТОВ «АЛЬФАКОСТАЮКРЕЙН» підтверджує, що експедитором залучено до виконання Договору ТЕП третю особу. 
Витрати пов`язані з перевезенням вантажу, були понесені Позивачем в рамках Договору ТЕП між позивачем та Експедитором – ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ». Відомості про витрати пов`язані з доставкою вантажу зазначені у рахунки-фактурі на оплату транспортно-експедиційних послуг № ТФ4 від 22.10.2024, а також у довідці про транспортно-експедиційні послуги від 22.10.2024. 
Враховуючи наведене, декларантом надані достовірні відомості про фактурну вартість товару та складові митної вартості що підтверджені документально відповідно до частини другої статті 53 МК України. Відомості що містяться в цих документах кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про умови поставки, вартість товару та складові митної вартості. Отже, посилання Відповідача на вище наведені обставин як на підставу вимоги додаткових документів є не обґрунтованими та протиправними в розумінні частини третьої ст. 53 МК України.
На виконання ухвали суду 27.02.2025 року від позивача надійшли роздруковані копії додатків до позовної заяви. 
Через канцелярію суду 05.03.2025 року (вхід. № ЕС/20083/25) від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у повному обсязі, з огляду на таке.
Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 24UA500500037295U7 від 01.11.2024, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар ДП «БЕСТ АЛЬТЕРНАТИВА», а саме:
1. Олія рослинного походження, 100% рафінована олія з рисових висівок, рідка, призначена для використання в харчовій промисловості, не розфасовані в пляшки для роздрібної торгівлі, використовується як харчовий продукт: "World`sRice" 100% RefinedRiceBranOil: - 20 коробок x 1000л в одній коробці - 20 коробок.Торговельна марка : World'sRiceВиробник : KASISURI СО. ,LTDКраїна виробництва : TH, Таїланд. 
2. Вироби з пласмаси для пакування харчових продуктів місткістю не більш як 2л, з кришкою: - Пляшка, вмістом 1 літр, з кришкою - 570 наб. Торговельна марка : World'sRiceВиробник : KASISURI СО. ,LTDКраїна виробництва : TH, Таїланд.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 24UA500500037295U7 від 01.11.2024 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.
На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 24UA500500037295U7 від 01.11.2024 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000559/1 від 05.11.2024 р., а саме:
1) У розділі 3 пункт 3.3. зовнішньоекономічного договору від 28.11.2022 № 281122 зазначено, що на протязі 14 днів має бути надана передоплата, перед відправленням товару. В платіжних документах зазначених в 44 графі відсутні підписи і штампи банку, відповідно це не може бути підтвердженням оплати. 
2) В СМR від 30.10.2024 № 063901 зазначено, що перевізником є ТОВ «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН», але рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиційних послуг від 22.10.2024 № ТФ4 видана ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ».
Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознаки підробки та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що булафактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.
На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.
05.11.2024 декларантом ТОВ «НОВАБРОК» додатково надіслано лист від 04.11.2024, яким повідомлено митний орган, що всі документи вже надані та інших додаткових документів надаватися не буде.
Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст.. 53 МКУ. 
Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 24UA500500037295U7 від 01.11.2024 містились розбіжності, ознаки підробки та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч. 2 ст. 55 МКУ Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000559/1 від 05.11.2024 р.
У рішенні про коригування митної вартості № UA500500/2024/000559/1 від 05.11.2024 р. наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмноінформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № 24UA500500037551U4 від 05.11.2024.
Відповідь на відзив до суду не надходила.
Разом з відзивом від Одеської митниці надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою від 17 лютого 2026 року відмовлено у клопотанні відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.
Дочірнє підприємство «БЕСТ АЛЬТЕРНАТИВА» зареєстровано 12.12.1996 року.
Основним видом діяльності є 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів.
Так, судом встановлено, що 28.11.2022 року між KasisuriCo.Ltd. Bangkok,Таїланд (Продавець) та ДП«БЕСТ АЛЬТЕРНАТИВА» (Покупець) укладено Контракт 281122, за умовами якого продавець зобов`язується продати, відвантажити і доставити в Гданськ, а покупець прийняти та оплатити установленому даним контрактом порядку, товар 100% олія рисових висівок, в кількості і найменуванням, визначеними специфікаціями до контракту, які є його невід`ємною частиною. (п. 1.1 договору)
Ціна, найменування кожної партії за даним контрактом що поставляється, вказується в рахунку-фактурі (інвойсі), який направляється з кожною партією товару. (п. 2.2 договору)
Умови поставки – FOB Бангкок або CFRГданськ за домовленістю сторін, відповідно до правил Інкотермс 2000. Умови поставки кожної партії товару визначається у рахунку-фактурі (інвойсі). (п. 3.1 договору)
Умови оплати – 20% передоплата по проформі-інвойс здійснюється покупцем як авансовий платіж на розрахунковий рахунок продавця протягом 10 днів після того, як продавець надіслав проформу-інвойс покупцю. Ця оплата вважається як офіційне прийняття і підтвердження замовлення покупцем. (п. 6.1 договору)
Інші 80% від вартості, вказаної у інвойсі, мають бути оплачені протягом 5 днів з моменту надсилання факсу продавцем сканований копій документів відвантаження. Ця оплата рахується як кінцева за товар від покупця продавцю і розглядається як повна передача власності на товар від продавця покупцю. (п. 6.2 договору) 
Так, судом встановлено, що 24.07.2024 року на виконання умов Контракту продавцем було виставлено проформу-Інвойс № IV-DG30-SBUA з переліком товарів на загальну суму 36215,00 доларів США.
Також у вказаному інвойсі зазначено, що доставка з Laemchabang, Thailandдо Чорноморськ, Україна морським транспортом. Передоплата 20% від вартості рахунку-фактури та залишок 80% від вартості передоплати на підставі відсканованих або надісланих факсом копій документів.
Відповідно до інвойсу №IV-DG30-SBUA від 30.07.2024 року сторонами узгоджено поставку товару на суму 36215,00 дол США. 
Відповідно до пакувального листа від 30.08.2024 року здійснювалась поставка товару загальною вагою 18 358,50 кг. 
Оплата за товар підтверджується копіями платежів SWIFT б.н. від 26.09.2024; SWIFT бн від 27.09.2024; SWIFT б.н. від 01.10.2024; SWIFT б.н. 18.10.2024; SWIFT б.н 21.10.2024.
Також, судом встановлено, що між ТОВ «Транс Фаворит» (експедитор) та ДП «Бест Альтернатива» 05.02.2024 року було укладено договір № 05/02-24 на надання транспортно-експедиційних послуг, відповідно до умов якого експедитор бере на себе зобов`язання за винагороду, за дорученням і за рахунок клієнта за винагороду виконати або організувати виконання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування та організації перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів клієнта морським, наземним, ж/д та авіа транспортом… (п. 1.1 договору)
Відповідно до п. 2.3.5 договору, експедитор має право залучати для виконання зобов`язань за цим договором третіх осіб. 
Відповідно до довідки виданої ТОВ «Транс Фаворит» про вартість міжнародного перевезення вантажу від 22.10.2024 року: 
- Міжнародне перевезення вантажу по єдиному міжнародному документу за маршрутом LaemChabang, Thailand-Constanta – морський порт «Чорноморськ» (Україна), навантажувально-розвантажувальні роботи к-р: CAAU2186001 – 223877,94 грн. 
- Транспортні послуги по маршруту: морський порт «Чорноморськ» - м. Київ, (Україна) – 38335,18 грн;
- Винагорода експедитора на митній території України складає 2000,00 грн. 
Додаткове страхування вантажу по всьому маршруту не проводилося. 
Судом встановлено, що на виконання умов договору, на підставі інвойсу, проформи інвойсу та відповідних транспортних документів було здійснено поставку товару та подано до митного оформлення митну декларацію № 24UA500500037295U7 від 01.11.2024.
Також, судом встановлено, що на виконання вимог статті 54 МКУ та зв`язку із опрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 24UA500500037295U7 від 01.11.2024 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000559/1 від 05.11.2024 р., а саме:
1) У розділі 3 пункт 3.3. зовнішньоекономічного договору від 28.11.2022 № 281122 зазначено, що на протязі 14 днів має бути надана передоплата, перед відправленням товару. В платіжних документах зазначених в 44 графі відсутні підписи і штампи банку, відповідно це не може бути підтвердженням оплати. 
2) В СМR від 30.10.2024 № 063901 зазначено, що перевізником є ТОВ «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН», але рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиційних послуг від 22.10.2024 № ТФ4 видана ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ».
Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що 05.11.2024 декларантом ТОВ «НОВАБРОК» додатково надіслано лист від 04.11.2024, яким повідомлено митний орган, що всі документи вже надані та інших додаткових документів надаватися не буде.
Таким чином, проаналізувавши у сукупності вищевказані факти та розбіжності у документах, митниця зробила висновок про неможливість визначення митної вартості товарів за ціною угоди.
Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 24UA500500037295U7 від 01.11.2024 містились розбіжності, ознаки підробки та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № 24UA500500037551U4 від 05.11.2024.
Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.
Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.
Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.
До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.
Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органудокументи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.
Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.
Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
За результатами правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що стало підставою прийняття рішення № UA500500/2024/000559/1 від 05.11.2024.
Так, судом встановлено, що підставами для прийняття оскаржуваного рішення стало:
1) У розділі 3 пункт 3.3. зовнішньоекономічного договору від 28.11.2022 № 281122 зазначено, що на протязі 14 днів має бути надана передоплата, перед відправленням товару. В платіжних документах зазначених в 44 графі відсутні підписи і штампи банку, відповідно це не може бути підтвердженням оплати. 
2) В СМR від 30.10.2024 № 063901 зазначено, що перевізником є ТОВ «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН», але рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиційних послуг від 22.10.2024 № ТФ4 видана ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ».
Так, стосовно кожної виявленої розбіжності суд зазначає таке.
Щодо відсутності підписів і штампів банку у наданих при митному оформленні платіжних документах, суд зазначає, що як вже було встановлено, на підтвердження здійснення оплати за вказаний товар декларантом до митного органу було надано копії платіжних документів SWIFT б.н. від 26.09.2024; SWIFT бн від 27.09.2024; SWIFT б.н. від 01.10.2024; SWIFT б.н. 18.10.2024; SWIFT б.н 21.10.2024. 
Як зазначив представник позивача, вказані платіжні документи сформовані в електронній формі з використанням електронного розрахункового документа за допомогою системи дистанційного обслуговування "клієнт-банк". 
Суд зазначає, що згідно з пунктом 1.4. Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216, розрахунки за допомогою систем дистанційного обслуговування "клієнт-банк", "клієнт-Інтернет-банк" тощо здійснюються відповідно до порядку, визначеного нормативно-правовими актами Національного банку з питань здійснення безготівкових розрахунків у національній валюті в Україні.
Статтею 8 закону України Про електронні документи та електронний документообіг – Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача, що спірні платіжні документи сформовані в електронній формі, та через відсутність підпису та штампу не можуть бути не прийнятими та не можуть бути підставами для коригування митної вартості товарів. А тому, такі доводи митного органу відхиляються судом. 
Щодо доводів митного органу, що «в СМR від 30.10.2024 № 063901 зазначено, що перевізником є ТОВ «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН», але рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиційних послуг від 22.10.2024 № ТФ4 видана ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ», суд зазначає, що такі доводи є помилковими, з огляду на те, що умовами договору №05/02-24 від 05.02.2024 року укладеного між ТОВ «Транс Фаворит» (експедитор) та ДП «Бест Альтернатива`на надання транспортно-експедиційних послуг, а саме п. 2.3.5, прямо передбачено, право експедитора залучати для виконання покладених зобов`язань – третіх осіб. 
Як зазначив у позовній заяві представник позивача, наявність таких умов у договорі щодо залучення третіх осіб свідчить про залучення ТОВ «АЛЬФАКОСТАЮКРЕЙН» як третьої особи для виконання вказаних зобов`язань з перевезення. 
Надаючи оцінку вказаному, суд доходить висновку, що на підставі умов договору експедитору прямо надано право на залучення третьої особи для виконання покладених на нього зобов`язань, а тому доводи митного органу щодо наявності розбіжностей є необґрунтованими. 
Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності. 
При укладанні таких договорів сторони є вільними у визначенні кількості його умов, які в подальшому підлягатимуть виконанню сторонами. 
Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача та доходить висновку, що наведені доводи митного органу є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами, а тому відхиляються судом.
Проаналізувавши доводи сторін, суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.
Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.
Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.
Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.
Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.
Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.
Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд дійшов висновку що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.
У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Дочірнього підприємства «БЕСТ АЛЬТЕРНАТИВА» (код ЄДРПОУ 24583590, місце знаходження: 04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 13, кв. 4) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару, - задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000559/1 від 05.11.2024року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь Дочірнього підприємства «БЕСТ АЛЬТЕРНАТИВА» (код ЄДРПОУ 24583590, місце знаходження: 04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 13, кв. 4) судовий збір в розмірі 2422,40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Суддя Л.Р. Юхтенко