Справа № 169/1135/25 	Головуючий у 1 інстанції: Тітівалов Р. К. 	
Провадження № 22-ц/802/414/26  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства "Таскомбанк" на рішення Турійського районного суду Волинської області від 13 січня 2026 року, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач Акціонерне товариство "Таскомбанк" в грудні 2025 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до банку про із заявою-договором про надання споживчого кредиту № 4106302-933, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами За умовами договору загальна сума кредиту – 52450,00 грн, строк кредиту – 24 місяці, проценти за користування кредитом – 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту – 4,9% щомісячно. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою належним чином умов договору у неї станом на 02 вересня 2025 року виникла заборгованість в розмірі 86206,73 гривень. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості 86206,73 грн в т. ч. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 50220,30 грн, заборгованість по процентах (в т.ч. прострочена) – 5,73 грн, заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена) – 35980,70 грн та судові витрати.
Заочним рішенням Турійського районного суду Волинської області від 13 січня 2026 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за договором № 4106302-933 від 14 червня 2024 року у розмірі 50226,03 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 50220,30 гривень, заборгованість за процентами 5,73 гривень. У решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судовий збір у розмірі 1411,29 грн.
Позивач Акціонерне товариство "Таскомбанк" подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог. Вважає рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині незаконним та необґрунтованим, ухваленим у результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, та таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права. Вказує, що суд безпідставно відмовив у стягненні з відповідача на користь позивача комісії, оскільки умова щодо стягнення комісії передбачена укладеним кредитним договором і врегульована постановою Національного банку України від 18.06.2003 № 255. Банком проведено оцінку фінансового стану позичальника, оформлено документи (кредитну справу) та документ із відкриття позичкового рахунку, що підтверджує правомірність стягнення комісії за надання кредиту. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 756/14941/18-ц. У випадку незгоди з умовами договору, зокрема щодо комісії, ОСОБА_1 могла відмовитись від його укладення. Також, як видно з розрахунку заборгованості, який визнаний судом як належний доказ, відповідач сплачувала цю комісію, чим підтвердили умови договору. Просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за комісією у розмірі 35980,70 грн та стягнути з відповідача судові витрати, понесені у зв`язку з зверненням до апеляційного суду.
Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.
За змістом частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг та підписала заяву-договір про надання споживчого кредиту № 4106302-933 від 14 червня 2024 року (далі договір), відповідно до умов якого отримала кредит на суму 52450 гривень на строк 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,01% річних, шляхом безготівкового переказу на банківську картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 4,9% від суми кредиту, що дорівнює 2450 гривень, та комісії з обслуговування кредитної заборгованості у розмірі у розмірі 4,9% від суми кредиту, що дорівнює 2570,05 гривень щомісячно протягом строку кредиту, згідно з узгодженим між сторонами графіком платежів, що міститься у додатку №1 до цієї заяви-договору та є її невід`ємною частиною. кредитний договір підписаний фізичними підписами сторін, про що свідчить пункт 6 договору.
До кредитного договору як додаток 1 додано графік платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №4106302-933 від 14 червня 2024 року, який також підписаний сторонами.
Отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними підтверджується також випискою про рух коштів.
АТ «Таскомбанк», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконало, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 4106302-933 від 14 червня 2024 року станом на 02 вересня 2025 року заборгованість становить 86206,73 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 50220,30 гривень, заборгованість за процентами 5,73 гривень, заборгованість за комісією за обслуговування кредиту 35980,7 гривень.
Суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку позичальника їх повернути і сплатити за користування ними проценти.
Підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.
Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.
За частиною другою ст. 8 Закону України “Про споживче кредитування” до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Частина перша ст. 11 того ж закону встановлює, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Відповідно до п. 1.4. заяви-договору про надання споживчого кредиту, укладеного між сторонами, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості): - нараховується банком щомісячно, в перший робочий день, розрахункового періоду; - розраховується за відповідний розрахунковий період у розмірі 4,9% щомісячно від наданої банком суми кредиту (база розрахунку комісії); - складає суму 2570,05 грн. Комісія сплачується позичальником щомісячно протягом строку кредиту за відповідний розрахунковий період, її сума є фіксованою (незмінною) протягом строку кредиту, крім випадку, зазначеного у п. 5.5. заяви-договору.
Судом встановлено, що необхідність внесення плати за щомісячне обслуговування кредитної заборгованості, відображена у графіку платежів, однак, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються позивачем та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частини 1, 2 ст. 11, частини 5 ст. 12 Закону Украхни “Про споживче кредитування”. На підставі викладеного, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, підставно відмовив у задоволенні позову в цій частині. Висновки суду першої інстанції щодо відмови в стягненні комісії відповідають встановленим обставинам справи. 
До подібних висновків прийшов Верховний Суду у постанові від 31 серпня 2022 року в справі № 202/5330/19, постанові від 10.01.2024 у справі № 727/5461/23 за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до особа-1 про стягнення заборгованості, у якій саме досліджувалась позовна вимога про стягнення комісії.
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених обставин справи та доказів.
Відповідно до принципу диспозитивності суд Волинський апеляційний суд не робить висновків щодо неоскарженої частини рішення суду першої інстанції.
Рішення судом першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства "Таскомбанк" залишити без задоволення.
Рішення Турійського районного суду Волинської області від 13 січня 2026 року в цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 27 березня 2026 року.

Головуючий - суддя 

Судді