ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8946/24  Номер провадження 22-ц/814/180/26	Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Панченка О.О.,
Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Прохур Наталії Іванівни на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2025 року ухвалене у складі головуючого судді Тімошенко Н.В., повний текст судового рішення виготовлено – 21.03.2025
по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини – ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У серпні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь як особи, що потерпіла від злочину, витрати на правову допомогу 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 коп., що разом складає 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 коп.
Також, просила стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 як особи, що потерпіла від злочину, витрати на правову допомогу 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. та моральну шкоду розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 коп., що разом складає 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що Октябрським районним судом м. Полтави розглядалося кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за №12023175420000305 від 28.05.2023 р.
Позивачі отримали шкоду здоров`ю та моральну шкоду внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2025 року позов ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 30000 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн., всього 35 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
В іншій частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди на користь малолітньої дитини ОСОБА_3 – відмовлено.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
З рішенням суду не погодилася представник ОСОБА_1 – адвокат Прохур Н.І. та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що в позовній заяві ОСОБА_2 викладені тільки загальні посилання на законодавство України, а докази щодо підтвердження моральної шкоди, спричиненої позивачці ОСОБА_2 діями ОСОБА_1 , не надані, тому рішення про задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн. сторона відповідача вважає безпідставним та таким, що не грунтуються на доказах.
Зазначає, що рішення підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
З матеріалів справи вбачається, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2024 року відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст. 125 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_2 15000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. витрат на правову допомогу та стягнуто на користь ОСОБА_3 15000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. витрат на правову допомогу.
Згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 01.02.2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за таких обставин.
27.05.2023 року близько 16 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Квіти та повітряні кульки», за адресою АДРЕСА_1 на грунті неприязнених відносин, в ході конфлікту, розпилив в область обличчя ОСОБА_4 речовину з балончика «Перець-4», чим спричинив останньому легке тілесне ушкодження.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2024 року скасовано в частині вирішення цивільного позову щодо витрат на правову допомогу ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Згідно відеозапису подій 27.05.2023 року ОСОБА_1 розпилив в область обличчя ОСОБА_4 речовину з балончика «Перець-4» в присутності його дружини ОСОБА_2 та малолітньої дитини ОСОБА_3 , чим спричинив останнім легкі тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 464 від 09.06.2023 ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді: опіку, гіперемії, набряку шкіри та повік, кон`юнктиви очей, який утворився від дії хімічного агенту, які згідно висновку кваліфікуються як легке тілесне ушкодження. Разом з тим, внаслідок травмуючих подій дитина отримала значний психологічний стрес.
Згідно висновку № 462 від 12.06.2023 ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: опіку, гіперемії, набряку шкіри та повік, кон`юнктиви очей, який утворився від дії хімічного агенту, які згідно висновку кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що заподіяння моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України є доведеним, та враховуючи ступінь тяжкості злочину визначив розмір відшкодування моральної шкоди у 30000 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн.
Колегія суддів вважає такий висновок районного суду вірним з наступних підстав.
Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст. ст.12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як напідставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6ст. 82 ЦПК України).
Із матеріалів справи вбачається, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2024 року відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст. 125 КК України.
Вироком встановлено, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 464 від 09.06.2023 ОСОБА_3 від неправомірних дій ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді: опіку, гіперемії, набряку шкіри та повік, кон`юнктиви очей, який утворився від дії хімічного агенту, які згідно висновку кваліфікуються як легке тілесне ушкодження. Разом з тим, внаслідок травмуючих подій дитина отримала значний психологічний стрес.
Згідно висновку № 462 від 12.06.2023 ОСОБА_2 від неправомірних дій ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді: опіку, гіперемії, набряку шкіри та повік, кон`юнктиви очей, який утворився від дії хімічного агенту, які згідно висновку кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.
За приписами ч. ч. 2, 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1ст. 1167 ЦК України).
Згідно з ч. 1ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
У ч. 1ст. 1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У п. п. 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 4 (з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалася на те, що в результаті неправомірних дій відповідача по відношенню до неї їй було заподіяно моральну шкоду у розмірі 30000 грн., а також її доньці була заподіяна моральна шкода у розмірі 30000 грн. в зв`язку з спричиненням ОСОБА_1 їм тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача (нанесення позивачу легких тілесних ушкоджень, тобто ушкодження здоров`я), були доведені під час розгляду справи позивачем і не спростовані відповідачем.
Таким чином, беручи до уваги обставини справи, встановлені під час перегляду справи, ступінь нанесених позивачу ушкоджень, ймовірну глибину душевних страждань позивача, а також засади розумності, співмірності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає, що районний суд дійшов вірного висновку, що достатнім для компенсації позивачу негативних наслідків морального характеру є розмір відшкодування у розмірі 30000 грн., що відповідає принципам розумності і справедливості.
За вказаних обставин враховуючи межі апеляційного оскарження (рішення позивачем не оскаржено) колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстав для його зміни чи скасування судом не вбачається.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення.
Отже, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Прохур Наталії Іванівнислід залишити без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2025 року без змін.
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат, понесені сторонами під час розгляду справи місцевим судом, та відсутні підстави для розподілу судових витрати у вигляді судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Прохур Наталії Іванівни залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 лютого 2026 року.

Головуючий    О.О. Панченко 

Судді       Т.В. Одринська

В.П. Пікуль