ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Чернівці Справа № 600/4384/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просить:
визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у виплаті їй недоодержаної пенсії її чоловіка - ОСОБА_2 на виконання рішень Чернівецького окружного адміністративного суду в справах № 600/1223/22-а та № 600/1190/23-а;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 нараховану суму пенсії, яка залишилася недоодержаною її чоловіком ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю, за результатами перерахунку пенсії виконаного на підставі рішень Чернівецького окружного адміністративного суду в справах № 600/1223/22-а та 600/1190/23-а.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є дружиною померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач звернувся до відповідача із заявою в порядку ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" про виплату недоодержаної пенсії, у зв`язку із смертю чоловіка – ОСОБА_2 . Однак, відповідач листом відмовив у такій виплаті. 
За вказаною позовною заявою відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі – відповідач), заперечуючи проти позовних вимог, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначало, що у випадку смерті стягувача щодо недоодержаних сум на виконання рішення суду до Реєстру вноситься інформація про особу, яка має право на отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю стягувача, документи, що дають право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувача. При цьому, відповідач вказував, що в силу ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. 

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 600/1223/22-а, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії з 01.12.2019, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області” від 03.03.2022 № 33/46-1877/4145. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести ОСОБА_2 з 01.12.2019 перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області” від 03.02.2022 № 33/46-1877/4145, та провести ОСОБА_2 виплату пенсії із врахуванням раніше проведених виплат.
Окрім того, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі № 600/1190/23-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_2 у поновленні виплати з 01 серпня 2022 року щомісячної доплати в розмірі 2000 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 з 01.08.2022 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб”, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішень суду від 08.06.2022 у справі № 600/1223/22-а та від 20.04.2023 у справі № 600/1190/23-а, які набрали законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Різниця боргу пенсії, визначені відповідно до вищезазначених судових рішень включено до Реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.03.2025, ОСОБА_2 помер – ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 240.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про одруження від 02.02.2000. 
17.06.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про виплату недоодержаної пенсії, у зв`язку зі смертю її чоловіка. 
За результатами розгляду заяви, листом від 30.06.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області фактично не задовольнив заяву позивача, як дружині померлого пенсіонера, яка проживала разом з ним, про виплату нарахованої та недоодержаної у зв`язку з його смертю суми пенсії. Наголошено, що заяву опрацьовано та в Реєстрі судових рішень внесено інформацію про спадкоємців.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у виплаті недоодержаної пенсії її покійним чоловіка, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі – Закон №1058-IV). 
Згідно ст. 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Предметом спору в межах спірних правовідносин є бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" недоотриманої пенсії померлого чоловіка позивача, нарахованої на виконання судових рішень у справах № 600/1223/22-а та №600/1190/23-а. 
Відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
В разі смерті пенсіонера членам його сім`ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Допомога на поховання не виплачується, якщо поховання пенсіонера здійснено за рахунок держави.
Отже, дружина померлого пенсіонера, яка належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або яка проживала разом з пенсіонером на день його смерті, має право на одержання саме суми пенсії, яка підлягала виплаті пенсіонеру і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю. При цьому суми пенсії виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Як встановлено судом, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.03.2025 ОСОБА_2 , помер – ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №240.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про одруження від 02.02.2000. 
17.06.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про виплату недоодержаної пенсії, у зв`язку зі смертю її чоловіка. 
Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.06.2025 вбачається, що пенсійний орган фактично не задовольнив заяву позивача, як дружині померлого пенсіонера, яка проживала разом з ним, про виплату нарахованої та недоодержаної у зв`язку з його смертю суми пенсії. Наголошено, що заяву опрацьовано та в Реєстрі судових рішень внесено інформацію про спадкоємців.
Зокрема, в листі відсутній обґрунтований висновок про відмови у виплаті позивачеві нарахованих сум пенсії відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відсутнє і обґрунтування неможливості виплатити таких сум пенсії, які були нараховані та неодержані за життя її батьком, саме відповідно до приписів названої норми.
Пенсійним органом не обґрунтована позиція щодо невиплати позивачу як дружині померлого пенсіонера, яка проживала разом з ним, пенсії на підставі частини першої статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
У зв`язку з цим, суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відповідно частини 1 та 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Враховуючи викладене, перевіряючи оскаржувану позивачем відмову суб`єкта владних повноважень на відповідність їх критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що при її допущенні (вчиненні, прийнятті) відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини, необґрунтовано та нерозсудливо, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямована ця бездіяльність (дія, рішення).
Окрім того, аналіз змісту листа - відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області свідчить, що ним лише надано інформацію щодо подальшого виконання судового рішення. Тобто, вказаний лист носить інформаційний, роз`яснювальний характер.
Між тим, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою щодо порядку виконання судового рішення, а просив виплатити нараховані суми пенсії, які залишилися недоодержаними її чоловіком у зв`язку з його смертю, то відповідачем у зазначеному листі передчасно надано останньому роз`яснення щодо порядку черговості виплат на виконання рішень суді. При цьому, як уже зазначено судом вище, не було наведено обґрунтованих підстав неможливості задовольнити заяву позивача про виплату сум пенсії відповідно до ч.1 ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо розгляду заяви позивача про виплату їй нарахованих сум пенсії, які залишилися недоодержаними її батьком у зв`язку з його смертю.
Зважаючи на обставини цієї справи, суд встановив, що порушення права позивача на виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її чоловіка сталося через нездійснення відповідачем такої виплати за відсутності визначених законодавством підстав, тобто, внаслідок його бездіяльності.
Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Суд зауважує, що засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З огляду на суть та характер спірних відносин, зважаючи на протиправну відмову відповідача щодо невиплати позивачу суми пенсії, недоодержаної її покійним чоловіком, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача виплатити позивачу нараховану суму пенсії, яка залишилася недоодержаною її чоловіком у зв`язку з його смертю, за результатами перерахунку пенсії проведеного на підставі судового рішення. 
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідача не свідчать про законність вчинених ним дій.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 8 ст. 139 КАС України).
З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Враховуючи зазначене, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 72 – 77, 90, 134, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 суми пенсії, недоодержаної її покійним чоловіком – ОСОБА_2 .
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 нараховану суму пенсії, яка залишилася недоодержаною її покійним чоловіком – ОСОБА_2 , у зв`язку з його смертю, за результатами перерахунку пенсії проведеного на підставі рішень Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 600/1223/22-а та від 20.04.2023 у справі № 600/1190/23-а.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 968,96 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 

Повне найменування учасників процесу:
позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, код ЄДРПОУ 40329345).

Суддя В.К. Левицький