ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 лютого 2026 року справа №200/900/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г. суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 р. у справі № 200/900/25 (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, в якому просила:
- визнати протиправним рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 22.10.2024 року Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в призначенні і виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомоги при народженні дитині згідно заяви від 16.10.2024 року;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачену ст.10 Закону України “Про державну допомогу сім`ям з дітьми”, за заявою від 16.10.2024 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 22.10.2024 року Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в призначенні і виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомоги при народженні дитині, згідно заяви від 16.10.2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачену ст.10 Закону України “Про державну допомогу сім`ям з дітьми”, за заявою від 16.10.2024 року.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів зазначає, що така умова, як пред`явлення паспорту громадянина України при зверненні за призначенням допомоги при народженні дитини є аналогічною умовою, як й при отриманні свідоцтва про народження.
ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а за призначенням допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 звернулася до Управління в жовтні 2024 року, пропустивши строку звернення за призначенням допомоги у зв`язку із відсутністю паспорта громадянина України, який вона отримала 17.09.2024.
Таким чином позивач з моменту народження дитини не вживала жодних заходів ні для отримання паспорта громадянина України, ні для отримання допомоги при народженні дитини.
Судом першої інстанції не враховані вимоги частини 7 статті 11 Закону №2811, за приписами якої допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , який виданий 17.09.2024 року органом 6326.
У відповідності до Довідки про реєстрацію місця проживання особи, видану Маяківською сільською Радою від 17.01.2020 року № 63 позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 27.04.2005 року та зазначені дані Свідоцтва про народження позивачки: НОМЕР_2 , видане виконкомом Маяківської сільської Ради Слов`янського району Донецької області 30.03.2005 року.
Крім того, у відповідності до Витягу із Реєстру територіальної громади, а саме Відомостей про особу надані з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби на підставі відомостей, отриманих від: Святогірська територіальна громада, Номер витягу: 2024/011966942 03.10.2024 позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 27.04.2005.
Батько позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 виданий 12.07.2022 року органом 1235.
У відповідності до Лікарського свідоцтва про смерть № 677 від 13.11.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер.
Зазначений факт також підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.01.2025 року серія НОМЕР_4 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 2145 від 25.11.2024 року.
Мати позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є громадянкою Росії, яка проживає на території України на підставі посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_5 від 09.02.2005 року.
У відповідності до Домової книги для прописки громадян за адресою – АДРЕСА_1 за цією адресою були зареєстровані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Позивачка народила доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 03 лютого 2023 року №00038359824, актовий запис №22 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 03 жовтня 2024 року, яке видане Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №22.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про громадянство України» громадянство України набуває: особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України. Але враховуючи, що батько позивачки помер, позивачка зверталася до ГУ ДМС за роз`ясненням, щодо підтвердження належності до громадянства України та оформлення паспорту громадянки України, що підтверджується відповідями Головного управління ДМС у Харківській області №6301.7-12324/63.2-24 від 23.07.2024 року та №6301.7-13026/63.3-24 від 06.08.2024.
07.10.2024 року позивачка разом з донькою звернулася до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, де отримала довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками №1429-5003480894 від 07.10.2024 року та №1429-5003480935 від 07.10.2024 року та їм було призначено допомогу на проживання на період з 01.10.2024 року по 31.03.2025 року.
16.10.2024 року позивачка звернулася до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, однак отримала повідомлення про рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги №03-30/71 від 22.10.2024 року.
Відмова в призначенні допомоги обґрунтована тим, що звернення за допомогою було подано пізніше 12 календарних місяців після народження дитини.
06.12.2024 року був направлений запит до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації, щодо отримання копії рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги.
Листом від 09.12.2024 року №03-16/9406 Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області було надано наступну інформацію за особистою заявою від 16.10.2024 року: родині ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання, державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей одиноким матерям на дитину ОСОБА_2 на період з 01.10.2024 року по 31.03.2025 року, а також надано копія рішення та повідомлення про відмову в призначенні допомоги при народжені дитини від 22.10.2024 року.
При вирішенні справи суд виходить з наступного. 
Згідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.2001 №2811-XII (далі – Закон № 2811-XII, Закон), встановлюється гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.
Відповідно до ст. 1 Закону №2811-XII, громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.4 ст.1 Закону).
Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Згідно ст. 4 Закону № 2811-XII, покриття витрат на виплату державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до ст. 6 Закону № 2811-XII, документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.
Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.
Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.
Статтею 10 Закону № 2811-XII визначено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.
Статтею 11 Закону № 2811-XII визначені умови призначення допомоги при народженні дитини.
Відтак, допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.
Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним.
Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини.
У разі народження (встановлення опіки) двох і більше дітей допомога надається на кожну дитину.
Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.
Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; у разі виникнення інших обставин.
Частиною 1 статті 12 Закону № 2811-XII визначено, що допомога при народженні дитини призначається у розмірі 41 280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. п. 10, 11, 12, 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженому Постаново КМУ від 27.12.2001 №1751, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.
11. Для призначення допомоги при народженні дитини за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається:
1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).
Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження.
Тобто необхідною умовою для призначення допомоги є пред`явлення паспорта громадянина України.
Виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір`ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; усиновлення дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування або дитини, батьки якої дали згоду на її усиновлення; смерті дитини; смерті отримувача допомоги.
Допомога при народженні першої та кожної наступної дитини, яка народилася після 30 червня 2014 р., надається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами.
Згідно з частиною сьомою статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд зазначає, що відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.
Крім того, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №226/2082/16-а від 31 жовтня 2019 року та по справі № 591/610/16 від 14 лютого 2018 року, по справі № 2040/7370/18 від 21 червня 2023 року.

Щодо доводів апелянта, що позивач з моменту народження дитини не вживала жодних заходів ні для отримання паспорта громадянина України, ні для отримання допомоги при народженні дитини, суд зазначає, що не маючи паспорта громадянина України позивачка не могла у повному обсязі реалізувати норми законодавства про отримання допомоги, що стосуються прав дитини на отримання такої допомоги.
У позивача склалась ситуація, коли один із її батьків є громадянином іншої держави, смерть батька, який був громадянином України, отримання позивачкою паспорту громадянина України після народження дитини, отримання статусу внутрішньо переміщеної особи – всі ці обставини свідчать про наявність обставин що унеможливили своєчасне звернення позивачки із заявою про призначення допомоги при народженні дитини.
Крім того, наслідки взагалі будь-якої правової поведінки батьків дитини об`єктивно не можуть бути визнані вагомими причинами для позбавлення самої дитини потенційно належних їй грошових виплат від Держави України, у разі належності до громадянства цієї країни.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а, від 07.04.2020 року у справі №226/450/17.
Норми міжнародного законодавства, а саме Конвенція про права дитини, ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року №789-ХІІ, є частиною законодавства України і на думку суду мають пріоритет при вирішенні цього спору.
Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі “Чахал проти Об`єднаного Королівства” (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Афанасьєв проти України” від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
З огляду на означене позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 22.10.2024 року Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в призначенні і виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомоги при народженні дитині, згідно заяви від 16.10.2024 року, підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачену ст.10 Закону України “Про державну допомогу сім`ям з дітьми”, за заявою від 16.10.2024 року.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 р. у справі №200/900/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 р. у справі №200/900/25 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 19 лютого 2026 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко