Справа №390/1103/25 провадження № 2/403/97/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: 
головуючого судді Атаманової С.Ю., 
при секретарі судового засідання Карпяк Л.І., 
з участю:
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в сумі 20000,00 грн. та пені в розмірі 66800,00 грн. а всього в загальному розмірі 86800,00 грн.. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що за умовами укладеного між сторонами договору на виготовлення №88 від 08 червня 2024 року відповідач ОСОБА_2 , як підрядник, зобов’язувалась поставити позивачу ОСОБА_1 , як покупцю, не пізніше 60 робочих днів зазначені в рахунку №88 столярні вироби. Позивач сплатив відповідачу завдаток в сумі 20000,00 грн., що підтверджується п.1.3 розділу 1 укладеного між сторонами договору. Враховуючи не виконання відповідачем своїх зобов’язань за Договором, 08 квітня 2025 року позивачем була направлена заява-претензія відповідачу, яка отримана нею 15 квітня 2025 року. Відповідно до п.5.1 Договору у разі порушення підрядником максимальних строків п.3.2 Договору підрядник сплачує покупцю пеню у розмірі 1% від п.1.3 за кожен день прострочки, а тому, враховуючи 334 дні прострочення зобов’язання, позивачем нарахована пеня в сумі 66800,00 грн., з розрахунку 200,00 грн. в день.. З урахуванням понесених судових витрат позивач прохав суд стягнути з відповідача по справі понесені ним судові витрати у виді сплаченого при подачі позову до суду судового збору.
 
У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Тумаков А.С. прохав суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 з огляду на відсутність будь-яких поданим ним документів, що підтверджують факт передачі відповідачу 20000,00 грн. завдатку (розписки про отримання коштів, квитанції чи банківський переказ). Враховуючи, що позивач відмовився сплачувати на рахунок ФОП ОСОБА_2 вказану в договорі суму, умови договору №88 від 08 червня 2024 року не були виконані з вини позивача, а тому підстави для нарахування пені також відсутні (а.с.47-49).
 
В судовому засіданні по розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та прохав суд його задоволити. Суду пояснив, що грошові кошти в сумі 20000,00 грн. були ним передані особисто відповідачу ОСОБА_2 перед підписанням договору №88 від 08 червня 2024 року без їх перерахунку на її банківській рахунок, однак замовлені ним столярні вироби відповідачем виготовлені не були. 
 
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково на суму отриманого нею завдатку 20000,00 грн. та пені за невиконання умов договору в сумі 20000,00 грн.. Суду пояснила, що у зв’язку із перебуванням у пригніченому психологічному стані, обумовленому сімейними обставинами, вона не мала змоги виконувати роботу. На обгрунтування необхідності зменшення судом розміру пені до 20000,00 грн. зазначила про те, що вона проходила лікування за станом здоров’я в м.Київ і на даний час здійснення підприємницької діяльності нею призупинено. Не підтримала викладені у відзиві заперечення щодо обставини отримання нею від позивача завдатку в сумі 20000,00 грн., пояснивши свою позицію тим, що на момент написання відзиву вона не мала в наявності грошових коштів для їх повернення позивачу. На даний час вона працює в ІТ-сфері та має фінансову можливість сплатити отримані за договором грошові кошти.
 
Розгляд цивільної справи проведений без участі представника відповідача - адвоката Тумакова А.С. з огляду на повідомлення ним 06 вересня 2025 року суду про припинення його участі у справі як представника ОСОБА_2 у зв’язку з припиненням дії договору №8/25 від 24 травня 2025 року про надання професійної правничої допомоги (а.с.77-78).
 
На виконання вимог п.п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, а також процесуальні дії у справі.
 
Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.39-40).
Ухвалою суду задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення його участі в судовому засіданні 01 жовтня 2025 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с.81).
Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року розгляд цивільної справи на підставі п.3 ч.2 ст.223 ЦПК України відкладено на інші дату та час (а.с.85).
Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення його участі в судовому засіданні 19 лютого 2026 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с.115).
Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року, постановленою в порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, розгляд справи відкладено на інші дату та час за клопотанням позивача (а.с.117).
Ухвалою суду від 27 березня 2026 року, постановленою в порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, відмовлено в задоволення заяви позивача про поновлення строку для подання відповіді на відзив (а.с.130).
Заслухавши пояснення сторін, безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
08 червня 2024 року між відповідачем по справі - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , як підрядником, та позивачем по справі ОСОБА_1 , як покупцем, був укладений договір на виготовлення №88 (далі - Договір), за змістом якого підрядник зобов`язується передати покупцю вироби, зазначені в рахунку № НОМЕР_1 , на умовах даного Договору (а.с.4). 
За змістом пунктів 1.2-1.4 Договору загальна вартість Договору становить 29500,00 грн., де сума, сплачена покупцем, як «задаток» від 50% до70% складає 20000,00 грн., залишок до сплати після передачі виробів покупцю - 9500,00 грн.. 
Підрядник зобов`язується передати вироби покупцю не пізніше 60 робочих днів (пункт 3.2 Договору).
Покупець та підрядник узгоджують день передачі виробів покупцю (пункт 4.1 Договору).
Підрядник зобов`язаний передати вироби/послуги у відповідності до рахунку та п.2.3 (пункт 4.2 Договору).
Під час передачі виробів покупець зобов`язаний особисто перевірити наступне: габаритні розміри, колір, комплектацію, якісь тощо…відповідно до рахунку №88 п.2.3 (пункт 4.3 Договору).
Відповідно до пункту 4.5 Договору у разі самовивозу виробів із території підрядника покупець зобов`язаний виконати п.4.3 після чого покупець та підрядник складають Акт прийому-передачі. Після складання Акту прийому-передачі покупець зобов`язаний оплатити підряднику суму, зазначену п.1.4. 
У разі, якщо покупцем була замовлена доставка виробів на адресу, покупець зобов`язаний виконати п.4.3 на власній території. Після чого підписати Акт прийому-передачі. Після підписання Акту прийому-передачі сплатити підряднику суму п.1.4 (пункт 4.6 Договору).
Згідно з підписаним сторонами рахунком №88 від 08 червня 2024 року, виробами, які підрядник зобов`язувався передати покупцю, є: двері міжкімнатні моделі Ритм ПГ - 2 шт., короб - 7,5 шт., лиштва - 1 шт., ручка - 3 шт., петлі - 3 шт., язичок магніт - 3 шт., а також їх зборка та доставка. Сума задатку 20000,00 грн., залишок до сплати - 9000,00 грн. (а.с.5).
Відповідно до пункту 5.1 Договору у разі порушення підрядником максимальних строків п.3.2 підрядник сплачує пеню у розмірі 1% від п.1.3 за кожен день прострочки покупцю.
Відповідно до пункту 6.2 Договору у разі відмови покупця від послуг підрядника після того, як підрядником були проплачені вироби у постачальників, сума сплачена як задаток п.1.3 не підлягає поверненню та залишається у підрядника. Покупець має право на частину виробів, що дорівнюють вартості внесено задатку, якщо можливо розукомплектувати виріб. Якщо розукомплектувати виріб неможливо, підрядник може відмовити в даному праві покупця. Також підрядник може повернути частину коштів, що внесені як задаток п.1.3 після вирахування всіх збитків, пов`язаних із розірванням даного договору. 
У випадку виникнення обставин розірвання договору п.6.2 підрядник має право на відшкодування усіх витрат, пов`язаних з розірванням даного договору і вироби, які замовив покупець, підрядник має право реалізувати за зниженою ціною іншим особам (пункт 6.3 Договору).
Згідно з пунктом 8.3 Договору із моменту підписання строк дії Договору становить один рік. Через один рік договір автоматично анулюється.
08 квітня 2025 року позивачем була підписана заява-претензія на суму 20000,00 грн., в якій він вимагав від відповідача протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії перерахувати на вказані ним рахунки сплачену ним суму за договором №88 від 08 червня 2024 року (а.с.6).
08 квітня 2025 року відповідачу ОСОБА_2 було направлене поштове відправлення, отримане нею особисто 15 квітня 2025 року (а.с.7).
Обставина особистого отримання заяви-претензії позивача ОСОБА_1 була підтверджена відповідачем в судовому засіданні 27 березня 2026 року.
Обставина здійснення платежу за договором на виготовлення №88 від 08 червня 2024 року в національній грошовій одиниці України - гривні була визнана сторонами в судовому засіданні 27 березня 2026 року, а тому згідно з положеннями ч.1 ст.82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню.
Виконуючи приписи ч.1 ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним представником позивача, як учасником судового процесу, щодо наявності підстав для задоволення позову, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до п.п.5, 7 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) способами захисту цивільного права та інтересу, крім інших, може бути примусове виконання обов’язку в натурі та припинення правовідношення.
Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є, зокрема, договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст.14 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. 
Відповідно до ч.1 ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (ч.ч.1, 3 ст.843 ЦК України).
За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ч.2 ст.852 ЦК України).
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов’язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково). Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором (ст.854 ЦК України).
За змістом ч.4 ст.837 ЦК України наведені загальні положення про підряд застосовуються до окремих видів договору підряду, в тому числі і договору побутового підряду, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Згідно зі ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору (ч.1 ст.866 ЦК України).
Вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі (ч.ч.1, 2 ст.873 ЦК України).
За змістом ч.1 ст.872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.
З огляду на викладене судом встановлено, що укладений між сторонами по справі 08 червня 2024 року договір на виготовлення №88, за своєю правовою природою є договором побутового підряду, на який поширюються загальні положення про підряд, передбачені параграфом 1 Глави 61 ЦК України, та предметом якого є виготовлення виробів, перелік яких наведений в рахунку №88, та які мали бути передані позивачу не пізніше 60-ти днів робочих днів, враховуючи здійснення позивачем часткової оплати їх вартості в сумі завдатку у день укладення Договору.
Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов’язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України).
Під час судового розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 не заперечувалась обставина особистого укладення нею, як фізичною особою-підприємцем, 08 червня 2024 року договору на виготовлення №88 та її згода з всіма наведеними в цьому Договорі умовами.
Доказів на підтвердження виконання договірного зобов`язання, передбаченого пунктом 4.2 Договору, та передання позивачу ОСОБА_1 визначених в рахунку №88 від 08 червня 2024 року виробів в межах строку, визначеного пунктом 3.2 Договору, зокрема Акту прийому-передачі, відповідачем ОСОБА_2 суду надано не було.
Докази наявності обставин, за яких підрядник не несе відповідальності за невиконання умов Договору, зокрема, у разу якщо неможливість виконання сталося не з його вини, внаслідок випадку чи непереборної сили, в матеріалах цивільної справи відсутні.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем ОСОБА_2 умов Договору щодо передачі позивачу ОСОБА_1 , як покупцю, виробів у визначені цим Договором строки, внаслідок чого він був позбавлений можливості як отримати ці вироби, так і повернути назад грошові кошти, сплачені ним в рахунок часткової оплати вартості цих виробів.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 08 січня 2025 року у справі №466/4374/22, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, і одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов’язання.
У разі припинення зобов’язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню (ч.3 ст.571 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №920/715/17 зазначено, що збитки - це об’єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов’язання було виконано боржником. Чинним законодавством обов’язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв’язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача.             З урахуванням викладеного судом встановлено, що позивач сплатив відповідачу, як підряднику, в якості завдатку грошові кошти в сумі 20000,00 грн., в рахунок оплати виробів, зазначених в рахунку №88 від 08 червня 2024 року, що безпосередньо підтверджується змістом пунктів 1.2, 1.3 Договору, а, отже, мав законні очікування на отримання цих виробів у строк, визначений пунктом 3.2 Договору, однак внаслідок невиконання відповідачем умов договору був позбавлений цієї можливості, внаслідок чого суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів у розмірі 20000,00 грн., що були сплачені ним на виконання умов Договору на виготовлення №88 від 08 червня 2024 року.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 66800,00 грн., суд приходить до наступного висновку.
За змістом ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).
 
Згідно зі ст.ст. 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.    Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір установлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.ч.1, 2 ст.551 ЦК України).
Як вбачається зі змісту пункту 5.1 Договору, у разі порушення підрядником максимальних строків п.3.2 підрядник сплачує пеню у розмірі 1% від п.1.3 за кожен день прострочки покупцю.           Підрядник зобов`язується передати вироби покупцю не пізніше 60 робочих днів (пункт 3.2 Договору).
Датою укладення Договору є 08 червня 2024 року.
 
Строк виконання відповідачем договірного зобов`язання щодо передачі позивачу виробів, зазначених в рахунку №88, закінчився 29 серпня 2024 року.
 
Отже, період прострочення відповідача, як підрядника, становить 252 днів (період з 30 серпня по 08 травня 2025 року включно).
 
Розмір пені за один день прострочення складає 200,00 грн., а за весь період - 50400,00 грн. (200,00 грн. х 252 днів, де 200,00 грон. це 1% від 20000,00 грн.).
 
З огляду на викладене, визначення позивачем у поданій до суду позовній заяві періоду прострочення - 334 дні, що відповідає періоду з 08 червня 2024 року по 08 травня 2025 року, є помилковим та таким, що не грунтується на умовах укладеного між сторонами договору, оскільки прострочення виконання відповідачем зобов`язання почалось з наступного дня після закінчення 60 робочих днів, визначених пунктом 3.2 Договору, а не з дати його укладення 08 червня 2024 року.
 
Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України у разі якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі №761/47440/17, під час розгляду питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суди мають об`єктивно оцінити, чи є такий випадок винятковим у конкретний справі, з огляду на: інтереси сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання; причину (причини) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначність прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання; невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінку винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків); інші обставини, які притаманні конкретній справі. Суди мають керуватися обставинами конкретної справи, враховувати передбачені ч.3 ст.2 ЦПК України основні засади цивільного судочинства, зокрема змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, а також передбачені ч.6 ст.3 цього Кодексу принципи справедливості, добросовісності та розумності. 
 
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин сторін положень ч.3 ст.551 ЦК України та зменшення розміру неустойки в сумі 50400,00 грн., враховуючи про цьому як сам розмір пені, який не є таким, що істотно перевищує розмір збитків, завданих позивачу, так і з огляду на відсутність вжитих відповідачем заходів для виконання зобов`язання протягом тривалого часу, в тому числі і після отримання нею заяви-претензії позивача про повернення сплачених ним, як завдаток, грошових коштів; недоведеність відповідачем існування об`єктивних причин, які обумовили неможливість виконання нею взятого на себе зобов`язання після укладення договору та до дати звернення позивача до суду чи протягом здійснення судового провадження у справі, а також майновий стан відповідача ОСОБА_2 , який, згідно наданих нею в судовому засіданні пояснень, дозволяє їй здійснювати повернення грошових коштів не лише за договором на виготовлення №88 від 08 червня 2024 року, але й по інших договорах, які укладались відповідачем з іншими особами та не були виконанні нею своєчасно. 
Отже, розмір неустойки у формі пені, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 за прострочення виконання договірного зобов`язання, складає 50400,00 грн..
За встановлених обставин справи та визначених відповідно до них дійсних правовідносин сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення із відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 20000,00 грн., що були сплачені позивачем, як завдаток, на виконання умов договору на виготовлення №88 від 08 червня 2024 року та пені за порушення строків виконання договірного зобов’язання в сумі 50400,00 грн., а всього в загальному розмірі 70400,00 грн.. 
 
VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який містить вимогу майнового характеру, за який ним було сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.1).
Позов ОСОБА_1 задоволено частково на суму 70400 грн. 00 коп..
Отже, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених судових витрат становить 982 грн. 36 коп. (1211 грн. 20 коп. (100%) - 228 грн. 84 коп. (18,894009 %), при цьому 18,894009 % = 16400 грн. 00 коп. (сума грошових коштів, у стягненні якої судом відмовлено).
Інші судові витрати, пов’язані з розглядом даної справи, передбачені ч.3 ст.133 ЦПК України, відсутні.
Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,          
В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :
- грошові кошти, сплачені за договором на виготовлення №88 від 08 червня 2024 року в сумі 20000 грн. 00 коп. (двадцять тисяч гривень 00 копійок); 
- пеню за порушення строків виконання договірного зобов’язання в сумі 50400 грн. 00 коп. (п’ятдесят тисяч чотириста гривень 00 копійок),
а всього в загальному розмірі 70400 грн. 00 коп. (сімдесят тисяч чотириста гривень 00 копійок).
В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку розподілу судових витрат судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 982 грн. 36 коп. (дев’ятсот вісімдесят дві гривні тридцять шість копійок).
Повне ім`я та найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання, вказана в позовній заяві: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення). 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 01 квітня 2026 року.

Суддя С.Ю.Атаманова