КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/940/2026 
Справа № 363/4220/25 
Головуючий в суді І інстанції Рукас О.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

20 квітня 2026 року 
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Кашперської Т.Ц., за участі секретаря судового засідання Діденка А.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Чорнія Дмитра Олександровича на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 18 липня 2025 року о 11:00 в м. Вишгород на а/д Вишгород-Ровжі, 1 км. керував автомобілем Opel д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, млявість обличчя. З метою встановлення факту перебування у стані наркотичного сп`яніння працівники поліції під відеозапис запропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків та під відеозапис. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Чорній Д.О. , не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу 17 грудня 2025 року через систему «Електронний суд», у якій просив скасувати постанову Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року та закрити провадження в справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, щодо роз`яснення прав працівниками поліції водієві ОСОБА_1 , вказував, що як встановлено судом і зображено на відеофайлі в проміжку часу з 11:22 - 11:23 год., між працівниками поліції, водієм і пасажиром відбувся діалог, де пасажир порадив водієві відмовитись від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки так буде швидше, при цьому водій ОСОБА_1 неодноразово говорив, що не розуміє, як йому вчинити, на що поліцейські акцентували водію, що на нього буде складений протокол і все. Тобто жодного роз`яснення щодо наслідків відмови від проходження медичного огляду не було озвучено, лише те, що на нього буде складено протокол.
Користуючись юридичною неосвіченістю ОСОБА_1 , який неодноразово повторював, що він нічого не розуміє, поліцейські не повідомили водієві, що в такому разі він має право на адвоката, який би міг роз`яснити йому, що наслідком його відмови від проходження медичного огляду стане позбавлення його права керування транспортним засобом строком на 1 рік, а також штраф на велику суму
Таким чином, вважав некоректними і такими, що не відповідають дійсності, твердження суду щодо того, що водію було роз`яснено його права, зокрема право на захист. Оскільки водій ОСОБА_1 чітко відповідав поліцейським, що він не розуміє, чого від нього хочуть і як правильно вчинити, проте під натиском поліцейських він погодився на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Щодо складання та підписання оскаржуваного протоколу, зазначав, що в своїй постанові суд визнав той факт, що оскаржуваний протокол підписував поліцейський, який його не складав, проте жодної правової оцінки цьому суд так і не надав, лише вказав, що у суду відсутні підстави вважати складений протокол не уповноваженою особою.
Наводив зміст ст. 256 КУпАП та п. 2 розділу 2 Наказу № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» про те, що протокол підписується особою, яка його склала.
Звертав увагу, що датою складання та часом складення протоколу серії ЕПР1 № 395151 вказано 18 липня 2025 року 11:44, проте дана обставина не відповідає дійсності, оскільки 18 липня 2025 року в проміжку часу з 11:42 по 11:49 інспектор поліції Муценко Т.Г. , який складав та підписував протокол, приймав участь у слідчій дій відносно іншої особи ( ОСОБА_4 ). Таким чином, старший лейтенант поліції Муценко Т.Г. фізично не мав можливості складати відносно водія ОСОБА_1 протокол, а потім, всупереч закону, й підписувати його.
Щодо акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, долученого до матеріалів справи, наводив зміст п. 10 наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», звертав увагу, що даний акт огляду стосується виключно огляду осіб, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а як вказано в протоколі, водій керував транспортним засобом, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Таким чином, даний акт суперечить складеному протоколу.

В судове засідання з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Коваленко Т.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.
Висновки суду першої інстанції про доведеність факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 395151, в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала,
- поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 18 липня 2025 року, в присутності яких 18 липня 2025 року об 11 год. 15 хв. у м. Вишгород на дорозі Вишгород-Ровжі, 1 км. працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я Вишгородській ЦРЛ, на що отримано відмову водія ОСОБА_1 ,
- оптичним диском із відеозаписом від 18 липня 2025 року, на якому зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 130 КУпАП, які були переглянуті і досліджені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 , у якого працівниками поліції виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, млявість обличчя) відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, і зазначене підтверджується переглянутим відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.

Як встановлено судом першої інстанції з дослідженого відеозапису, працівником поліції у процесі спілкування та перевірки документів встановлено у ОСОБА_1 наявність ознак наркотичного сп`яніння - зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук. На запитання поліцейського чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, наркотичні чи психотропні речовини, останній відповів що напередодні пив пиво, але після цього пройшло багато часу, більше нічого не вживав, вночі займався ремонтом автомобіля. О 10:52 год. працівником поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а також пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. На запитання працівника поліції, чи погоджується ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння або відмовляється, водій ОСОБА_1 не надав відповіді, почав метушитись та бігати в пошуках запальнички. На неодноразову пропозицію іншого працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння, водій ОСОБА_1 неодноразово відмовився. Останньому були роз`яснені його права та можливість оскарження дій працівників поліції. При цьому, під час діалогу між водієм та пасажиром, щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 питав думку пасажира з цього приводу, який порадив йому відмовитись, бо так буде швидше, в той же час патрульним поліцейським було звернуто увагу водія, що рішення має приймати саме він особисто. Працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складений протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за відмову водія транспортного засобу від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. О 11:23 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. У подальшому, в присутності двох свідків ОСОБА_1 працівниками поліції було ще раз запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 остаточно відмовився і як наслідок, було складено відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 395151 від 18 липня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення. Будь-яких зауважень та заперечень у ОСОБА_1 не було.

Отже, суд першої інстанції вірно визнав встановленим, що сукупність наданих доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі, що підтверджує порушення ним п.2.5 ПДР.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду не має. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Докази, наявні в матеріалах справи, узгоджуються між собою, у суду першої інстанції не було підстав вважати їх неналежними або недопустимими.

З наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, дійсно відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Також суд першої інстанції вмотивовано відхилив заперечення захисника щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення підписав працівник поліції, яким даний протокол не складався, зазначивши, що екіпаж, який зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , складався з двох працівників поліції, одним з яких був інспектор Вишгородського районного Управління ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції Муценко Т.Г., який, хоча і не вносив дані в технічний пристрій, з якого згодом був роздрукований протокол, але спілкувався з водієм, весь час був присутній на місці пригоди разом зі своїм напарником - іншим працівником поліції, який вносив дані в протокол на технічному пристрої, перевірив протокол та зачитав його ОСОБА_1 , підписав роздрукований протокол, вважати складений протокол неуповноваженою на те особою, на що вказує у поданій заяві захисник, у суду підстави відсутні.

Апеляційний суд погоджується з такою оцінкою суду першої інстанції аргументів захисника та відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що оскаржуваний протокол складали та підписували різні особи, що є порушенням закону, і що старший лейтенант поліції Муценко Т.Г. фізично не мав можливості складати відносно водія ОСОБА_1 протокол, а потім, всупереч закону, й підписувати його.

Апеляційний суд також враховує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 395151 від 18 липня 2025 року відповідає вимогам щодо його змісту, передбаченим ст. 256 КУпАП, розділом ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом та накладення штрафу у великому розмірі працівниками поліції ОСОБА_1 належним чином роз`яснені не були, апеляційний суд враховує наступне.
Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. ОСОБА_1 , як особа, яка пройшла відповідне навчання водінню та отримала посвідчення водія, повинен був знати та неухильно виконувати Правила дорожнього руху, в тому числі п. 2.5 щодо обов`язку водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 під натиском поліцейських погодився на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами та відхиляються апеляційним судом. Натомість на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 питав думку пасажира з цього приводу, який порадив йому відмовитись, бо так буде швидше, в той же час патрульним поліцейським було звернуто увагу водія, що рішення має приймати саме він особисто.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що твердження суду про роз`яснення водію права на захист (адвоката) є некоректними та не відповідають дійсності, апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції із відеозапису не встановлювалось роз`яснення працівниками поліції такого права ОСОБА_1 , отже, доводи апеляційної скарги перекручують фактичні обставини справи та зміст постанови суду, що оскаржується. 

Крім того, апеляційний суд зауважує, що згідно положень ст. 271 КУпАП, захисник приймає участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, а не на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, долучений до матеріалів справи, стосується виключно огляду осіб, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а як вказано в протоколі, водій керував транспортним засобом, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, і даний акт суперечить складеному протоколу, апеляційний суд зауважує, що положеннями Інструкції № 1452/735 та ст. 266 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, складення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та долучення його до матеріалів справи про адміністративне правопорушення взагалі не передбачається, а тому його наявність у матеріалах справи не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

За таких обставин постанова Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Чорнія Дмитра Олександровича залишити без задоволення.
Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Кашперська Т.Ц.